226 78 
Rodkede, turde have sin Forklaring deri, at Tidselradderne i forstnævnte Tilfælde, inde- 
sluttede som de ere mellem haarde Kalkknolde, naturligst strax ville sage mere eller 
mindre lodret nedad, rettende sig efter de lokale Forhold. 
I den foregaaende Skildring er der alene taget Hensyn Lil Beskaffenhedeu af den 
Jordart, hvori den nedstigende Del af Roden voxer. Vi have fremdeles kun set denne 
trenge gennem en Jordbund dannet af én enkelt Jordart. Det staar da tilbage at se, hvor- 
ledes Roden voxer paa en Jordbund bestaaende af flere, lagvis over hverandre lejrede 
Jordarter; endelig maa det undersoges, hvorvidt det kan have nogen kendelig Indflydelse 
paa Rodens Dybdevext, at det ovre Jordlag ved Agerbruget forvandles til Muld. De spar- 
somme Oplysninger, jeg kan give om de her nævnte Forhold, ere folgende: 
Da den Dybde, hvortil Rodderne trænge ned i meget fugtigt Ler, omtrent er den 
samme som den, de naa i fugtig Torv, kan heraf sluttes, at de paa en Jordbund, be- 
staaende af Torv med et Underlag af fugtigt Ler i et hvilketsomhelst Forhold, ville trænge 
ned til vesentlig samme Dybde som i de to forstnævnte Tilfælde. 
Hvor Tory hviler paa Kalk, ville de nedstigende Rødder forholde sig til Kalken 
omtrent som i det tidligere omtalte Tilfælde, at sige da hvis Kalken ligger lige saa højt 
og er af samme haarde Sammensætning som den omtalte Alindelille-Kalk. Det vil saaledes 
vere Tilfældet paa den for (p. 66) omtalte Jordbund, dannet af 11/2 Kvarter Tory, hvilende 
paa haard Kalk. 
Hvor Sand hviler paa Ler, vil Rodens Dybdevext rette sig efter, hvor dybt 
Leret ligger. Er det overliggende Sandlag saa højt, at Rødderne ikke naa Leret, ville de 
selvfølgelig kun naa den Dybde, der er dem naturlig i Sand; ligger Leret højt, ville Red- 
derne forholde sig som paa Ler. — Jeg har truffet et bestemt Exempel herpaa, nemlig 
paa en tidligere (p. 65) omtalt Lokalitet (Haugborup), hvor Sand hvilede paa svagt fugtigt 
Ler, der fra en Dybde af 1'/2 Kv. gradvis sank til en Dybde af flere Alen. Hvor Leret laa 
3’ dybt eller dybere, sendte Tidselen ikke sine Rodder ned til Leret, hvorfor ogsaa alle 
Tidselskuddene her vare meget svage; hvor Leret derimod laa saa hojt, at Rodderne 
naaede det, vare de overjordiske Skud meget kraftige. Det var ligefrem muligt alene ved 
en Betragtning af de overjordiske Skuds storre eller mindre Fylde at slutte sig til, hvor 
omtrent Leret var sunket saa dybt, at Rodderne ikke længer kunde naa det. Nojagtig at 
angive, hvorledes Roddernes Væxt gradvis forandrede sig med Jordbunden, er jeg imidlertid 
ikke i Stand til. 
Det tredje Hovedsporgsmaal med Hensyn til Jordbundsforholdenes Indflydelse paa 
Tidselradderne er Sporgsmaalet, hvor stor en Udviklingsfylde det enkelte Rodsystem 
kan opnaa i forskellig Jordbund. Selvfølgelig er det her nødvendigt at abstrahere fra alle 
andre Livsbetingelser end netop Jordbunden, men dette sker simpelthen derved, at kun 
saadanne Rodsystemer tages i Betragtning, der paa forskellig Jordbund have udviklet sig 
