85 233 
jævnt opad; paa det tykkeste Sted bliver den undertiden '/2—*/s’. Den bløde, hvide Mary 
udgør jo den største Del af Stængelens Indhold, men erstattes efterhaanden som før nævnt 
af en Hulhed; denne optræder først i de nedre, tykkere Dele af ældre Stængler, men kan 
ofte vise sig allerede i de unge, naar de ere usædvanlig tykke. 
Paa den vegetative Del af Stængelen anlægges alle Knopper regelmæssig i Hjørnet 
af Støtteblade (kun 1 Knop i Hjørnet af hvert Blad) — adventive eller accessoriske Stængel- 
knopper findes lige saa lidt paa den underjordiske som paa den overjordiske Del af Stæn- 
gelen. Knopperne i Løvbladhjørnerne anlægges meget sent: i Hjørnet af det dte Blad fra 
Væxtspidsen findes der vistnok altid en tydelig Knop, men i Hjørnet af det 4de Blad er Knop- 
pen utydelig, eller den er endnu 
ikke traadt frem som ydre Anlæg 
(Fig. 10 A og B). Det unge Knop- 
anleg viser sig oprindelig som en 
meget langstrakt Valk, der har sin 
storste Udstrekning fra hojre til 
venstre; det er klart, at det alene 
er begrundet i Stillingen, Knop- 
pen indtager (klemt inde, som den 
er, mellem Stottebladet og Sten- 
gelen), at Knoppen ved sin første 
Fremtreden har denne Form. Og 
at nu en Knop af denne Form 
nodvendigvis maa danne de forste 
Blade tilhojre og tilvenstre, er 
ligesaa klar. — Hos de ikke 
blomstrende Stengler forblive 
Knopperne i Bladhjornerne rudi- 
mentære, saa at disse Stængler  Fig.10. A og B. Bladudvikling. €. Bladets midterste Parti i Tvær- 
ikke forgrene sig. suit. D. Tværsnit af et enkelt af Bladets Karbundter. 
Om Løvbladets anatomiske Bygning er følgende at bemærke: I Bladet uddannes 
et kraftigt Karbundtsystem (Fig. 10 C og D); alle Nerverne træde stærkt frem paa Bladets 
Underside, og i de kraftigere af dem findes flere Karbundter; ud i hver Torn i Bladranden 
løber 1 Karbundt. Bladets Overhud udvikler Spalteaabninger samt talrige Trikomer, der 
udvikles hvert ved sin Topcelle; det enkelte Haar voxer overordentlig stærkt i Længde, 
idet navnlig Topcellen udvikler sig til en lang, slangeagtig bugtet Pisketraad («Spindelvævs- 
haar», sml. p. 84) (Fig. 11 A). Overhudcellerne saavel paa Bladets Overside (Fig. 11 B) som 
