238 90 
undersoger, hvad der herom siges af forskellige Forfattere, da viser det sig, hvor delte 
Meningerne ere; Hornemann omtaler slet ikke, at Bladene kunne vere nedlebende; der- 
imod angiver Schumacher (Enum. plant. Sell. p. 234): «foliis inferioribus subdecurrentibus». 
Drejer (Fl. exeurs. Hafn. p. 260) henforer den kategorisk til Gruppen «Folia non decur- 
rentia», uden iovrigt at anfore noget om Bladene. I Decandolles Prodromus (VI p. 643) 
hedder det: «foliis subsessilibus», hos Grenier og Godron (Flore de France, II p. 226): 
«feuilles sessiles», hos Babington (Manual 1847 p. 184): «leaves sessile or very slightly 
decurrent», og hos de tyske Forfattere Koch og Garcke hedder det blot: «Blatter etwas 
herablaufend». I Joh. Langes og C. Hartmanns floristiske Værker er det vel omtalt, at 
lirsium arvense kan forekomme med halvt nedlobende Blade, men dette Forhold er anført 
som en Sjældenhed og benyttet til Opstilling af Varieteter. Imidlertid kan man finde 
Marktidsler med nedlobende Blade, ja endog med meget sterkt vingede Stængler paa de 
mest forskellige Lokaliteter; overensstemmende med de ovenfor angivne Forhold, hvorunder 
saadanne Planter serlig optrede, finder man dem i sterre Mengde i Eftersommeren end i 
Forsommeren. Paa Klegjord i Marskegne kan det ske, at den brede Vinge, som Bladene 
sende ned ad Stengelen, udvikler sig saa sterkt, at den kun kan faa Plads ved at danne 
en sterk Krumning ned ad Ledstykket. — Naar det hos Sonder (Flora Hamburg. p. 435) 
hedder, at de nedre Blade ere noget nedlobende, de øvre siddende, da er dette ukorrekt, 
idet Bladene netop ofte findes mere nedlobende paa den ovre Del af Stengelen end for- 
neden. Kun naar de med nedlobende Blade forsynede Nyskud komme saa vidt i Udvikling, 
at de naa til Blomstring, blive Bladene paa den ovre Del af Stengelen mindre nedlobende. 
Lavbladets første Udviklingsstadier danne en fuldstændig Gentagelse af Lov- 
bladets, og sandsynligvis vil det kunne paavises, at Forskellen mellem de to nevnte Blad- 
former hos vor Plante alene er begrundet 
i de forskellige ydre Væxthetingelser. Det 
udviklede Lavblads anatomiske Bygning, 
af hvilken Fig. 14 A giver et Billede, er 
naturligvis forskellig fra Lovbladets ved 
Mangelen af Bladgront og Palisadevey ; 
desuden mangler Aflejring af Kalk i Over- 
hudscellerne. Hvad der særlig udmærker 
Fig. 14. A. Tværsnit af et Lavblad. DB. Et Lavblad. Lavbladet, er den sekundære Udvikling af 
C. Tværsnit af Grunddelen af et Lavblad. D. Tværsnit : 
af et indrullet Lavblad, som omslutter yngre Blade. dets Grunddel (Fig. 14 B—D). Denne 
strækker sig overordentlig stærkt, saa at 
Bladpladen bliver rent forsvindende; den breder sig samtidig skedeformet til Siden og ruller 
sig sammen indad, tet omsluttende de yngre Blade. Her viser sig da Lavbladets ene 
