Fig. 21. A. Tversnit af en ung 
Stovtraad. B. Tværsnit af en 
udvoxen Stovtraad. 
Rekkerne; i Frugtknudeveggen 
108 
omtrent halvt saa lang som paa Blomstringens Tid; under 
denne er Stovtraaden (som kendt hos andre Kurvblomstrede) 
i Stand til at trække sig sammen ved Pirring. Stavtraadens 
Epidermis danner Papiller paa en ret mærkelig Maade, 
idet hver Papil dannes af Dele af 2 Celler i Forening. — 
De omtalte anatomiske Ejendommeligheder gælde dog kun 
Hanblomsten. Hunblomsternes Stovdragere, hvis 
Udvikling er foregaaet ganske som Hanblomsternes lige til 
Dannelsen af de 4 Cellesojler, der dog her ere noget 
mindre, have paa dette Punkt afsluttet deres Væxt, idet 
Celleindholdet i alle Stovknappens Geller er blevet sod-. 
farvet, og den hele Stovknap vissen og indskrumpen; 
Stovtraaden er altid ganske glat og mangler Udvidelig- 
heden. 
Frugtknudens Veg dannes oprindelig af en halv 
Snes Cellelag, et Antal, der ikke foroges meget, hvorimod 
der senere ved uregelmessige Delinger bringes Uorden i 
anlegges en Kreds af Karbundter. De Cellepartier, der 
danne Veggens inderste Del, antage henimod Blomstringstiden en ejendommelig Beskaffen- 
hed: deres Vægge fortykkes temmelig stærkt, men ere dog bløde og slimede (Fig. 23 A); 
Fig. 22. A—D. Æggets Udvikling. 
k. Ægkærne. E. Udviklet Æg i Længdesnit. a, b, c. Partier 
af Æghinden (sml. Texten). 
dette Vev er Frugtknudens ledende 
Cellevæv. Ægget er omvendt; dets 
Udvikling fremgaar af Fig. 22 A—D 
Det udmærker sig ved at besidde én 
uhyre Æghinde, bestaaende af meget 
forskellige Celleformer (Fig. 22 E) 
umiddelbart over den lille Ægkærnes 
Tilheftningssted dannes Vævet (a) af 
langstrakte Celler med tykke, slimede 
Vegge, i Æghindens overste Parti 
(b) af mindre, korte, kantede, tynd- 
veggede Celler, der indeholde talrige 
Bundter af naaleformede Krystaller, 
endvidere i det med c betegnede 
Parti omkring Ægkærnen af meget 
smaa Celler; endelig treder Æg- 
s. Kimsek. hindens Overhud frem som et meget 
p. Avne. A. Æghinde. 
