dal 259 
ogsaa tydelig betegnet dels i Blomstens Knoptilstand, dels i selve den Maade, hvorpaa 
Udspringningen sker hos Han- og Hunblomsten. Saalænge en Hunblomst endnu ikke har 
udfoldet sig, ligger Arret helt ovenfor Stovknapcylinderen, og naar nu en saadan Blomsts 
Krone aabner sig, træde Arret og Griffelen strax frem, endogsaa en Tid for Kronen har 
naaet sin fulde Længde og udbredt sin Krave. I Hanblomsten gaar det ganske anderledes 
til: Saalenge Blomsten er i Knop, ligger Arret helt omsluttet af det i Spidsen vel tillukkede 
Stovknapror. Idet Hankurven begynder at blomstre, strekker det uægte Kronror sig, til 
Kronen har naaet sin fulde Længde; derpaa udfoldes efterhaanden Kronfligene, og Stoy- 
traadene forlenge sig lidt, hvorved det endnu tet lukkede Stovknapror skydes lidt frem. 
Nu forst bryder Griffelen frem, temmelig pludselig, og forlenger sig under dette Gennem- 
brud fra ca. 9 til 15—16™™; det er ved Hjælp af denne Forlængelse og de samtidig 
stedfindende afvexlende Sammentrekninger af Stovtraadene, at Stovkornene fejes ud. Grif- 
felens pludselige Gennembrud forklares derved, at Stovknaproret, og da særlig Knappernes 
ovre Vedheng, har holdt den tilbage med Magt; dette fremgaar ogsaa deraf, at man kan 
fremkalde Forlengelsen af Griffelen paa et af de tidligere Blomstringsstadier ved at aabne 
Stovknaproret. Ved Gennembruddet krummer Griffelen sig stærkt, hos Hanblomsten endog 
ofte i ret Vinkel, og samtidig hermed sker den tidligere omtalte Krumning af det uægte 
Kronrør. 
Naar Blomsten er i Knop, ere saavel Hun- som Hanblomstens Arflige tillukkede. 
Naar Hunblomstens Ar er traadt frem, aabne Arfligene sig mere eller mindre, hvorimod 
Hanblomstens Arflige vedblive at være tillukkede (sml. Fig. 25); 
dog gives der Undtagelser fra begge Regler (sml. p. 115). For- 
uden at Hunblomsternes Arflige ere aabne, ere tillige Arrets 
Siderande næsten altid frie, ofte udvidede og krusede, saa at 
Arrets papilløse Parti, der skal modtage Støvet, er kraftig ud- 
viklet. Paa Hanblomstens Ar, der ingen Betydning har som 
Støvmodtager, er — samtidig med at Arfligene ere lukkede -— 
det papilløse Parti næsten altid meget svagt udviklet, idet Side- 
randene næsten aldrig ere frie, og. de enkelte Papiller ere mere 
tynde og spidse end paa det hunlige Ar. Haarknuden ved Ar- 
renes Grund er som oftest. svagt udviklet hos Hunblomsterne. pie 25. 4 og B. Ar af Hun- 
Frugten er i moden Tilstand i Regelen 3™™ lang og blomster, A med mere, B med 
mindre aabne Flige. C. Ar af 
{mm bred. Den varierer ikke meget i Størrelse, thi selv hos 
Hanblomst. 
meget kraftige Planter vil man kun finde den af højst 3,3™™ 
Længde og 1,2"" Bredde, og hos de spædeste Former af mindst 2,57" Længde og 0,75™™ 
Bredde; Frugterne ere altid lidt sammentrykte, saaledes at de normale af 1"" Bredde kun 
ere 0,75™™ tykke, og nedefter blive de lidt smallere, Medens de i Midten af Kurven stillede 
