260 112 
Frugter ere temmelig rette og regelmessige, blive de ovrige ved Modningen mere eller 
mindre benneformet krummede, desto mere, jo nærmere de sidde ved Randen, saa at det 
overvejende Flertal af Frugter har en i Regelen dog kun svag Krumning. Overfladen er 
svagt silkeglinsende, paa langs meget fint stribet, sædvanlig af graabrun Farve, men den 
kan ogsaa, iser hos store, paa solaabne Steder voxende Exemplarer have en dybere, næsten 
kastaniebrun Farve. I den øverste, tykkere Ende af Frugten sidder en ringformet, frem- 
springende, skaallignende Rand, som bærer Fnokken, og som i moden Tilstand falder af 
ved den letteste Berøring. I Midten af den ved Hjælp af den fremspringende Rand 
dannede lille Skaal hæver Frogemmet sig atter til en mindre, ringformet Syulst, Levninger 
af Nektariet, der omgives af Kronreret, som i vissen Tilstand først løsner sig fra Frugten, 
samtidig med at Fnokken losrives. Fra Midten af det nevnte Nektarium rager endnu en 
lille Papil frem, dannet af den nederste Del af Griffelen. Frugternes Vegtfylde er lidt 
større end Vandets, saa at de synke til Bunds deri, medens de golde, enten hule eller 
sammenfaldne Frugter svømme ovenpaa. 
Da Frogemmets og Froskallens anatomiske Bygning er 
behandlet i det foregaaende, skulle vi her blot omtale Kimen 
med nogle Ord, medens der dog, hvad dennes videre 
Udvikling under Spiringen angaar, henvises til Iste Afsnit. 
Kimen, der udfylder hele Froskallen, er som sedvanlig hos 
Kurvblomsterne ret, med nedadvendt Kimrod; denne er ganske 
kort, og Hovedmassen af Kimen udgores af de næsten haly- 
trinde, tet til hinanden sluttende Kimblade, som allerede, 
medens de endnu ere indesluttede af Frogemmet, have en 
bleggron Farve, hidrorende fra de i mange af Cellerne fore- 
kommende talrige smaa, svagt gronlige Klorofylkorn, medens 
andre indeholde storre og mindre Oljedraaber. Kimbladet 
bestaar i denne Tilstand dels af meget tyndveggede paren- 
kymatiske Celler, dels af et System af fine, forgrenede Pro- 
kambiumstrenge, Anleggene til Karstrenge (Fig. 26 A). Et 
eller to Cellelag umiddelbart under den ovre Bladflades Epi- 
dermis udvikles ved Spiringen, under hvilken Bladet bliver 
ganske fladt (Fig. 26 B), til et Palisadevæv (Fig. 26 C og D). 
Der er den Forskel mellem Overhudscellerne paa Kimbladets 
Fig. 26. A. Tværsnit af et Kim- Qyerside og dem paa dets Underside, at disse sidste faa 
blad for Spiringen. D. Kimblad 
under Spiringen. Cog D. Tvær- 
snit af Kimblade efter Spiringen. (Fig. 27 B), ligesom Tilfeldet i Regelen er med alle Lov- 
siksakbojede Vægge (Fig. 27 A), hine derimod rette Vægge 
bladets Epidermisceller. 
