262 114 
den i Midten siddende, henvisnede og i denne Tilstand atter rette Krone med 8—12™". 
Selv saadanne Hunblomster, hvis Frugtknude ikke udvikler Kim, forlenge deres Fnok meget 
betydelig, dog ikke i samme Grad som de Blomster, der give god Frugt. Fnokken bestaar 
af en Fnokring og af Fnokstraaler. Fnokringen bæres af den ovenfor omtalte ring- 
formede Rand, som findes i den overste Ende af Frugten, men losner sig ved fuldstendig 
Modenhed meget let fra samme; Fnokringen bestaar af en tynd Hinde, af 0,3"" Højde og 
0,7™" Diameter. Paa denne Ring viser der sig omtrent en Snes mørkere Pletter, svarende 
til de Steder, hvorfra de knippestillede Fnokstraaler udgaa. Hvert Knippe bestaar af 3—4 
Straaler, og det samlede Antal af Fnokstraaler vexler sædvanlig mellem 70 og 75. Ofte 
ere 2 eller 3 af Hovedstraalerne sammenvoxede et kortere eller længere Stykke ved Grunden 
og danne herved en Overgang til den grenede Fnok hos Carlina. De nys nævnte Udgangs- 
punkter for de knippestillede Fnokstraaler paa Fnokringen sidde i Spiral og ikke i Kredse, 
hvorpaa ogsaa deres store og navnlig deres variable Antal tyder. Fnokken maa anses for 
at hore til Marktidselens Beger; derimod er det meget usandsynligt, at hvert Fnokstraale- 
knippe eller endog hver Fnokstraale skulde repræsentere et Bægerblad; imod en saadan 
Antagelse tale baade Misdannelser (sml. p. 118) og det ubestemte Tal; man tænke sig en 
regelmessig Femtalsblomst, med 5 Stovdragere, 5 Kronblade og et ubestemt Antal spiral- 
stillede Bægerblade! 
De enkelte Fnokstraaler ere flade, paa Rygsiden ned mod Basis svagt hvælvede; 
de bestaa af luftfyldte Celler, hvis Vegge i det hele ere tynde, stive og elastiske, men i 
det nævnte hvælvede Parti ved Basis ere de mere tykveggede og danne et hygroskopisk 
Væv, der ganske er analogt med det, vi saa udvikle sig i Kurvdækbladet, og som ogsaa 
virker paa lignende Maade; thi dette Væv bevirker, at Fnokstraalerne, saalenge de ere 
friske, trykke sig fast ind mod Kronen, medens de senere, naar Blomsten torrer hen, 
bøjes tilbage. Fnokken forholder sig saaledes overfor Kronen, ligesom Kurvdækket overfor 
Blomsterne. Opadtil i de enkelte Fnokstraaler aftager Cellelagenes Antal, saaledes at de 
øverst kun ere dannede af Overhud. Denne Overhud bestaar i sin største Udstrækning af 
meget langstrakte Celler, kun i den allerøverste og allernederste Del blive de kortere, 
og navnlig ere de nederste omtrent lige brede og lange. Randcellerne, 9: Overhudscellerne 
paa de to skarpe Kanter af Fnokstraalerne, ere ved Grunden opsvulmede og for de nederstes 
Vedkommende forlængede til en sylformet Spids, medens de øvrige Randceller ere for- 
længede til lange, éncellede Haar, der udgøre den fjerformede Fnoks Sidegrene eller Side- 
straaler. Antallet af disse toradet stillede, 3—4™™ lange Sidestraaler varierer fra 50—100; 
de øverste ere atter aftagende i Længde og udgaa ikke alene fra Randen, men mere pensel- 
formet fra de forskellige Overhudsceller. De normale Fnokstraaler indeholde af Lednings- 
væv kun en Kambiformstreng, men mangle ethvert Spor af Spiralkar; kun hos visse mis- 
dannede Exemplarer kunne saadanne optræde (sml. p. 119). Cellernes farvelose Indhold 
