274 126 
Tidselen jo for det forste giver forholdsvis liden god Frugt, fremdeles at kun et meget 
ringe Antal af de spiredygtige Fra spire heldig, og endelig, at de unge Planters videre 
Udvikling, naar de forst ere naaede saa vidt, at deres Existens er nogenlunde sikret, i hoj 
Grad er betinget baade af Jordbunden og af andre ydre Forhold; paa dyrket Jord mis- 
handles Grupperne ofte i den Grad, at man næsten maa undre sig over, at der overhovedet 
vedbliver at vere Liv i dem, medens der i fri Natur, hvor Tidselen ikke har at kæmpe 
med Mennesker eller Kreaturer, optreder Fjender, der ofte ere langt frygteligere, nemlig 
andre Ukrudtsplanter. 
Tage vi den relative Hyppighed i Betragtning, hvormed de forskellige Former op- 
trede, da viser sig her den ganske simple Lov, at Former, der — om end blot i én enkell 
Henseende — staa ner ved Varieringens Ydergrænser, ere sjældne, medens Antallet af 
Former er storst ner ved Varieringens Centrum. Af Sjældenheder kan saaledes nævnes: 
Hanplanter med aabne Arflige; Hunplanter med sammenlukkede Arflige, men ogsaa saa- 
danne, hvis Arflige ere meget vidt aabne; fremdeles Former, hvis Ar har meget lang Hals: 
Former med meget lang Griffel, helt hvide Kroner, cylindrisk Kurvdekke, stærkt nedlebende 
Blade, meget stærkt indskaarne, filtede, bølgede og tornede Blade, men ogsaa svagt ind- 
skaarne Blade osv. Af almindelig forekommende Former kan paa den anden Side nævnes 
saadanne uden Hals paa Arret, med middellang Griffel, lila Kroner, langt ægformet Kury- 
dække, svagt nedlobende og middelstærkt indskaarne Lovblade osv. De forskellige Va- 
rieringsforhold ere i de allerfleste Henseender uafhængige indbyrdes; det vil da forstaas, 
at Former, der i flere Forhold staa Varieringsgrenserne ner, maa vere endnu sjældnere 
end saadanne, der kun i en Henseende nerme sig disse Grænser. Saaledes vilde det f. Ex. 
vere noget uhyre sjældent, om man fandt en Hunform med stærkt nedlobende Blade, meget 
lang Griffel og sammenlukkede Arflige; at imidlertid en saadan Form vil kunne forekomme, 
ligger ligefrem i Varieringens Natur. At de Former, der staa ner ved Varieringens Yder- 
grenser, ikke blot ere, men ogsaa vedblive at vere sjældne, er ret forklarligt, idet Moder- 
formens individuelle Ejendommelighed jo kun vil overfores paa en ringe Del af dens Afkom. 
Det er som oftere omtalt Bladene, der ere underkastede den største Variation !), 
og de af forskellige Forfattere opstillede Afarter stotte sig saa godt som udelukkende paa 
Bladenes forskellige Former og Beklædning. For den danske Floras Vedkommende er der 
først optaget særegne med Navn betegnede Varieteter i Joh. Langes Haandbog. 1 den 
tredje Udgave af dette Værk findes saaledes opstillet 4 Varieteter: 2. horridum W. & Gr., 
y. mite Koch, åd. integrifolium W. & Gr. og e. semidecurrens Lge. Senere er der beskrevet 
1) Efter E. R. (p. 126—128). 
