127 275 
(Bot. Tidsskr. 2. Rekke. 1. Bind. p. 206) en Varietet under Navn af Cirs. arv. var. decurrens 
Nielsen, ligesom der ogsaa af forskellige Forfattere omtales en var. alba. Hartmann’s var. 
ferox er ikke andet end en Form med nedlobende Blade, som tillige, hvad der netop hyppig 
samtidig er Tilfældet, har meget indskaarne Blade. 
Hvidblomstrede Exemplarer af Marktidselen forekomme sjælden, men kunne ikke 
med Rette opstilles som en egen Afart. Ligesom af de fleste andre Planter med rede og 
blaa Blomster kan ogsaa hos Marktidselen et og andet Individ af ubekendte Grunde faa 
blegere eller endog helt hvide Blomster. I Regelen staar Kronens blege Farve i Forbindelse 
med en lys, gulgrøn Tone hos hele Planten; selv Frugten er blegere end sædvanlig, og 
saadanne blegsottige Exemplarer, der iøvrigt kunne vere høje og vel udviklede, forekomme 
ofte i Grupper paa en Snes Stykker eller flere. 
Undertiden faa enkelte Exemplarer af Marktidselen, paa Grund af samtlige Blades 
overordentlig krusede, næsten gronkaallignende Form, et saa ejendommeligt Udseende, at 
man fristes til at grunde en Varietet herpaa, men dens ringe Holdbarhed ses deraf, at ikke 
alene de af Frøene, men ogsaa de ved Dyrkning af et Rodbrudstykke frembragte nye 
Stengler kan faa lige saa flade Blade som nogetsomhelst andet, under lignende Forhold 
dyrket Exemplar. Det samme gelder om de Marktidsler, man hist og her treffer gruppe- 
vis med usedvanlig aabne eller endog udspilede og tilbagebojede Grene, hvilke treffes baade 
blandt Hun- og Hanplanter. Saadanne Former med nedbuede og med Spidsen atter op- 
stigende Grene kan man undertiden iagttage at hidrore fra, at Toppen er bleven afhugget, 
hvorved Grenene strax efter i Solvarmen ere blevne slappe og nedhengende, men ved for- 
nyet Tilvext atter have rettet sig med Spidsen opad. Andre Exemplarer eller endog 
Grupper af Tidsler kunne have saa oprette, næsten tiltrykte Grene, at de faa et risformet 
Udseende. 
Naar man ved Former indenfor Cirsium arvense alene vil holde sig til saadanne, 
der ikke blot i deres typiske Skikkelse have noget serlig ejendommeligt baade i Dragt og 
visse Karakterer, samt forekomme temmelig almindelig udbredt, men som navnlig tillige 
ikkun optræde under visse bestemte ydre Forhold, saa bør man vistnok kun ind- 
rømme følgende 4 Afændringer Ret til at kaldes Former, der maaske fortjene særlig Be- 
tegnelse: 
1) Cirsium arvense f. maritima. Der er Grund til at anvende denne Betegnelse, 
dels fordi Formen optreder i stor Mengde overalt i Marskegnene, dels fordi det maa an- 
tages at vere denne, som E. Fries har haft for Oje ved Beskrivelsen af sin C. a. 2. mari- 
timum, spinosissimum, foliis dissectis, floribus congestis (Flora Hallandica p. 130). Denne 
Form udmerker sig ved sin lave, men kraftige, ofte bugtede Stengel, sine dybt indskaarne 
Blade med tætsiddende og stærke Torne og i Regelen nedlobende Rande samt lange, 
aabne og stærke Grene med store, henimod Enden tet samlede Kurve. 
