278 130 
gaaet ud, har man villet tilskrive dette en vis Antipathi mellem Havren og Tidselen, ligesom 
ogsaa ældre Plantefysiologer have sogt at forklare den sidstes skadelige Virkning ved visse 
Exkreter, som den skulde udskille, medens Ratzeburg (1. c. p. 296) endog henregner den til 
Pseudo-Parasiter, hvormed han dog kun mener, at Marktidselen ikke alene ved sin Storrelse 
fortrenger andre Planter, men tillige kommer i Kollision med Kulturplanterne paa Grund 
af, at den behover de samme Neringsmidler. Marktidselen finder undertiden Indpas i 
Haver, og navnlig kan den undertiden i lerede og noget fugtige Kokkenhaver optrede i en 
usædvanlig Tæthed og Frodighed, skont den sædvanlig mangler i de Fortegnelser, som 
gives over de skadeligste Ukrudtsplanter i Haverne. 
Den direkte Nytte, som Marktidselen yder Mennesket, og den Anvendelse, man 
har gjort af denne saa hyppig forekommende Plante, er meget ringe, Den har i sin Tid 
været anvendt som Legeplante; dens officinelle Navn var «Herba Cardui hemorrhoidalis», 
hvilket er gaaet over i nogle folkelige Navne, saasom tysk: Hämorrhoidaldistel og spansk: 
Cardo hemorroidal. Den store Mængde bløde Fnok, som i Høsten skyder frem af Kur- 
vene — «Tidselen ryger» eller «Tidselen skyder sine Dun» eller «Tidselen blader ud» — 
. har til forskellige Tider forledet Folk til at spekulere i denne Fnoks Anvendelse navnlig til 
Fyld som Surrogat for Fjer, men vistnok uden stort Held. Da der kun er saa lidt godt 
at sige om denne Plante, fortjener det dog at nævnes, at Bier, ligesom mange andre 
Insekter, samle nogen Honning i dens Nektarium. Den tyske folkelige Navn: «Wanzen- 
distel» er maaske kun opstaaet som Følge af en vis Ringeagt, men det kan ogsaa være, 
at det antyder, at den benyttes til at fordrive «Veggetej». Det er bekendt nok, at de unge, 
endnu skøre Tidsler gerne ædes ikke alene af Æsler, men af Heste, Kvæg, Faar, Geder 
og Svin (den kaldes ogsaa paa tysk «Saudistel»), ja ituhakkede ogsaa af Gæs, saa at man 
paa sine Steder endog indsamler de unge Tidsler om Foraaret i dette Øjemed. At de af- 
give et ret godt Foder, synes ogsaa at fremgaa deraf, at en Ko, der i 3 Dage fodredes ude- 
lukkende med Tidselgrønt, kun viste ringe Aftagen i Mælkeproduktionen. Dog maa det 
bemærkes, at de af Tidselrusten angrebne Planter sandsynligvis ere skadelige for Kvæget, 
i Analogi med, hvad der er Tilfældet med flere andre af Brand og Rust angrebne Planter. 
Enkelte danske Stednavne, saasom Tidselholt, Tidselbæk, Tidselbjerg, have formodentlig 
faaet deres Navn af det oldnordiske pistill, men vel snarere fra andre, særlig paa udyrkede 
Steder forekommende Tidselarter. 
Skønt man med Tidselnavnet sædvanlig forbinder Begrebet om noget ondt og for- 
agteligt, betragter Tidselen som det personificerede Ukrudt og erklærer, at den trives desto 
bedre, jo mere den hades, saa tyde dog bl. a. forskellige Talemaader (sml. Afsnit X) paa, 
at den ikke altid eller overalt er saa ilde lidt af Landboerne, Som et Tegn paa Ufrugtbar- 
hed lyder vel det bibelske: «Torne og Tidsler skal din Ager bere» (Gen. Ill. 18) og «Jor- 
den, som bærer Torne og Tidsler, er ufrugtbar» (Hebræerbrevet VI. 8), men det hebraiske 
