131 279 
Dardar og det greske Tribolos betyde neppe nok Tidsler, endsige netop vor Marktidsel, 
der tvertimod ganske almindelig og med Rette betragtes som et Kendetegn paa frugtbar 
Jord; det sidste stemmer ogsaa med den gengse Anskuelse, at «det Ho, hvori der findes 
Tidsler, har god Foderkraft», hvilket vistnok ikke bør forklares ved Tidselens nærende 
Evne, men kun ved, at Foderplanter, der voxe i saadan Jord, hvor Tidsler trives saa vel, 
maa vere kraftige. 
Medens det fra enkelte Egne (f. Ex. Nordest-Sjælland) hedder, at Marktidselen især 
optreder i Mengde i Vinterseden, er det dog navnlig i Vaarseden, at den anretter saa 
stor Skade, og af denne er det atter Havren, der lider mest, hvorfor vor Tidsel allerede 
1551 af Tragus (Hieronymus Bock) kaldes Carduus avenarius. Naar Kornagrene legges ud 
til Gres, aftage Tidslerne i Regelen Aar for Aar i Mængde, gaa tilsidst over i den hvid- 
filtede Form (f. argentea) og blive mere og mere ufrugtbare. Ved altfor tidlig Udsæd af 
Vaarkornet fremkommer ofte en overvettes Mengde Marktidsler, idet disses Skud paa et 
saa tidligt Stadium ere saa dybtliggende, at de ikke tage vesentlig Skade af Plov og Harve. 
I en Mark paa Fyn, som allerede i Begyndelsen af Marts (1872) besaaedes med en Blanding 
af Ærter og Havre, fremkom der i Slutningen af April og i Begyndelsen af Maj en umaadelig 
Masse Tidsler, som snart indhentede Seden og ragede op over den og kvalte den paa 
mange Pletter; paa «Forplojningen» (9: den yderste Ager til alle Sider), som besaaedes med 
samme Blandingssed, men midt i April, viste der sig derimod ikke en eneste Tidsel, skont 
der fandtes Rodder nok af samme i Jorden, og talrige Skud vare ved at bryde frem, 
da Ageren blev plojet og tilsaaet; desuden begrensede Tidselstenglerne den omtalte For- 
plojning til begge Sider, baade langs de udyrkede Digerande og paa de tidligere tilsaaede Agre. 
Paa en tilstødende «Løkke», hvori der ligeledes meget tidlig om Foraaret (i Begyndelsen 
af Marts) saaedes Sommerhvede, viste der sig ogsaa først i Maj talrige Tidselskud; men 
de bleve «stukne» i de første Dage af Juni, og de nye, med nedløbende Blade forsynede 
Skud fik ikke senere nogen Magt. Det kommer iøvrigt ved Marktidselen, ligesom ved andet 
Ukrudt, væsentlig an paa, hvorledes Vejrliget er i den første Tid, efterat Kornet er saaet, 
thi jo ugunstigere det er for Sædens frodige Trivsel, desto bedre Lys, Luft og Plads faa 
Tidslerne til at brede sig og til senere at kvæle den nærmest omkring dem voxende Sæd. 
At Tidslerne ved Indhøstningen paa Grund af deres Torne ere en stor Plage for Arbejderne, 
er let at indse. 
Vi skulle nu gaa over til en nærmere Betragtning af den forskellige Udviklings- 
fylde"), som Tidselskuddene opnaa paa dyrket Mark i de forskellige Væxtaar samt 
den dermed følgende forskellige Udviklingsfylde af Rodsystemerne, foranlediget ved Ager- 
bruget. 
1) Efter S. L. (p. 131—140). 
