284 136 
Stengelknopper findes paa hele Rodsystemet kun 1 eller ganske faa. Imidlertid finder man 
desuden adskillige Rodder (og hele Rodsystemer), der aabenbart have opgivet at udvikle 
flere Skud, og derfor ogsaa at danne flere Formeringsrodder; saadanne udpinte, halvdode 
Rodsystemer treffes snart under Form af morkebrune, enlige, nedstigende Rodder, snart 
som enlige, undertiden leddede Stumper af krybende Rodder, liggende i den naturlige Stil- 
ling i Jorden, men raadne i begge Ender, uden eller med aldeles rudimentære Stængel- 
knopper. Rodsystemerne paa Brakmarken vise i det hele taget et sandt Billede paa Af- 
magt, i god Overensstemmelse med den ilde Medfart, de tilsvarende Skud have lidt i flere 
forudgaaende Aar, en Medfart, der har foraarsaget de enkelte Rodsystemer i Grupperne 
overordentlig store «Udgifter», men meget smaa «Indtegter». 
Vi se da altsaa, hvorledes Tidselgruppernes Udvikling paa Marker, der dyrkes efter 
den Driftsmaade, til hvilken der ovenfor alene er taget Hensyn, er periodisk, idet der 
indenfor en Periode paa 7 Aar dels findes en Aftagen i Udviklingsfylde til et Minimum, 
dels atter en gradvis Tiltagen til et Maximum. Ved en forskellig Driftsmaade vil selvfolge- 
lig Tidselens Optreden blive forskellig fra den skildrede; saafremt en Jordlod er delt (ved- 
blivende) i 8 eller 9 Skifter, vil Perioden blive paa henholdsvis 8 eller 9 Aar. Imidlertid 
folges altid den almindelige Regel, hvad Udviklingsfylden angaar, at det Driftsaar, der hem- 
mer Skuddets Udvikling, tillige hemmer Rodsystemet og derved den hele Gruppe, medens 
det Driftsaar, der ikke i væsentlig Grad hemmer Skuddet, heller ikke bevirker nogen syn- 
derlig Indskrenkning i Rodsystemets eller Gruppens Udviklingsfylde; dog maa det her ikke 
forglemmes, at den Maade, hvorpaa en Tidselgruppe optreder et bestemt Aar, ikke ene 
og alene afhænger af den Udvikling, Gruppens Skud opnaa samme Aar, men ogsaa for en 
Del af deres Udvikling i de forudgaaende Vextaar. 
Det er nu imidlertid nødvendigt at gore endel Indskrenkninger i den ovenfor givne 
Skildring, om denne skal have almindelig Gyldighed, og der er da nogle enkelte vigtigere 
Forhold, som vi særlig bør henvende Opmærksomheden paa. 
Hvad for det første Virkningen af Brak angaar, da er det ganske vist en Selv- 
følge, at den altid vil medføre et Udviklingsminimum for Tidselgrupperne; men jo bedre 
Jorden brakkes, jo lavere vil dette Minimum trykkes ned, og dette vil atter have Indflydelse 
paa Gruppernes Udviklingsfylde i hele den kommende Væxtperiode, saa at endog det føl- 
gende Maximum vil blive lavere, end det vilde have været, om Marken havde været brakket 
mindre godt. Dette Forhold har en overordentlig stor Betydning, og der kunde nævnes 
talrige Exempler til Belysning deraf. 
Det hedder sig saaledes almindelig, at Vintersæden «kvæler» Tidselen (her maa 
ogsaa erindres Udtrykket: «Gødning ødelægger Tidselen»). Dette synes vel saa, men er 
for en stor Del urigtigt; Vintersædens Evne til at kvæle Tidselen er meget betinget, nemlig 
