288 140 
kampen gældende naturlige Love. Det er da ikke at undre sig over, at det ofte faar Ud- 
seendet af, at vor Tidsel ligesom elsker den dyrkede Jord fremfor den frie Natur. 
Naar vi da nu skulle sage at besvare Sporgsmaalet om Midler til Mark- 
tidselens Udryddelse, da maa det staa os klart, at den eneste Vej, ad hvilken Maalet 
kan naas, er den at svekke Skududviklingen saa meget som muligt. Da Formeringen ved 
Frø som oftere omtalt har saa ringe Betydning hos denne Plante, vil det kun nytte lidt at 
soge at hindre denne Form af Formering; hvis man vil gore det, maa man selvfolgelig 
ikke alene i Tide tilintetgere de paa de dyrkede Agre forekommende Tidsler, men ogsaa 
for Frugtmodningen afhugge alle de langs Diger og Veje voxende Skud. — Fremfor alt 
maa Brakmarken behandles saa grundig som muligt; her er det, at Fjenden skal have 
sit Knæk; faar den her Lov til at udvikle sig blot nogenlunde vel, vil det kendes i 
hele den folgende Aarrekke. — Fremdeles maa man paase, at Kreaturerne «æde rent»; 
som tidligere nævnt æde de gerne de unge Tidselskud, der vistnok afgive et ret godt 
Foder. — Som Middel til Udryddelse af Marktidselen anvende nogle belgiske Landmænd 
Skedevand, men som det hedder ikke altid med det foranskede Udfald; andre bryde 
Stænglerne om mellem d. 15. August og d. 8. September, men opnaa heller ikke Oje- 
medet, thi samme Aar voxe de vel ikke videre, men desto mere i det folgende (Bot. Zeit. 
1870. p. 773). — At «stikke Tidsler» er en oyeralt, ogsaa hos os, velkendt Operation, 
som foretages med forskellige dertil særlig konstruerede Redskaber, snart i Form af en 
lille, smal Spade paa et langt Skaft, snart i Form af en lille Jernfork paa et kort Skaft, 
og med noget buede Tender, ved hvis Hjælp Tidselens Rodstok brydes op uden store An- 
stængelser. Med Hensyn til Tidspunktet for denne «Stikning», da er man noget uenig 
herom. Saa meget er dog sikkert, at en altfor tidlig og en altfor overfladisk Stikning i 
Reglen vil bevirke, at man i Stedet for 1 Tidsel faar et Knippe af 3 eller 4 paa samme 
Sted, idet der strax kommer Liv i de øverste af de tilbageblevne Knopper paa Rodstokken; 
de nye Skud naa dog ikke en saadan Udvikling, som det oprindelige vilde have naaet, og 
en ikke uvigtig Omstændighed er det, at Seden ved Afstikningen faar et Forspring for 
Tidselen. — Muligvis er den bedste Fremgangsmaade til Udryddelse af Marktidselen den, 
at trække Stænglerne op med Hænderne, naar de først ere blevne saa store, at det 
lader sig gore, det vil sige, naar de ikke længer ere saa skore, at man kun river Blad- 
dusken af eller Rodstokken midt over; naar Stængelen forst er bleven saa stor, at den 
begynder at sætte Knopper til Blomsterkurve, altsaa fra midt i Juni, naar Jordbunden ikke 
er altfor haard og ter, lykkes det derimod næsten altid at trække hele den lodrette Rod- 
stok med op lige fra «Foden». Som Exempel paa denne Fremgangsmaades Nytte kan 
nevnes en Huslod i Skaarup, der i en lengere Aarrekke var meget overgroet af Tidsler, 
men som ved dens Anvendelse blev befriet for dem i Lobet af 3—4 Aar. — Maaske vil 
