149 297 
fra Skriftsproget, at der ikke har været Anledning til Dannelsen af særegne Navne i de 
forskellige Egne, saaledes som f. Ex. for Taraxacum officinale, der ikke har noget saa fast- 
slaaet dansk Navn i Skriftsproget, men som derimod er forsynet med omtrent et halvt 
Hundrede Folkenavne alene her i Landet. Foruden de efter Oeders Nomenclator anforte 
Provinsialnavne kan endnu efter Jenssen-Tusch (Nordiske Plantenayne. 1867) tilfojes, at den 
paa Svensk ogsaa kaldes Hafretistel og Fultistel, og paa Bornholm Graatistel. Et aldeles 
Jokalt Navn fra Horsens-Egnen er «Gadelamsurter». Et vestslesvigsk Navn for Tidselen, 
Stint, forekommer i et der gængs Ordsprog: «Giv mig Stint, sier æ Ko, saa faar I Smør 
i Jer Grod», hvilket efter mundtlig Forklaring i Egnen vil sige, at «Tidsler i Hoet er et 
Bevis paa, at samme har god Foderkraft, da Tidselen ikke ret vel trives paa daarlige Enge». 
En Variation af det nævnte Ordsprog findes hos Johannes Kok (Danske Ordsprog og Tale- 
maader fra Sønderjylland. Nr. 1256): «Giv meg Tidsel i mint Ho, sae e Ko til e Mand, 
saa vil eg give deg Smor i din Grod». Som Bidrag til Folkets Opfattelse af Tidsler (selv 
om det ikke altid særlig er Marktidselen, der haves for Oje) kan endnu anføres nogle Ord- 
sprog og Talemaader. Det hedder saaledes: «Mange Tidsler med Hoveder store, Og et 
smukt Efteraar man vil spore». Dette svarer til, hvad Pontoppidan (Norges Naturhistorie) 
fortæller, at det i Norge hedder, at ere Tidslernes Hoveder meget fulde, da venter Bonden 
en rig Host. 
Allerede for Linné var Marktidselens ejendommelige Formeringsmaade !), ved Hjælp 
af vidtkrybende skuddannende Rodder, vel kendt og ret godt beskreven. Fabius Calumna 
(Ecphrasis. 1616. p. 45, 46) giver folgende Beskrivelse af Plantens underjordiske Del: 
«... radix ... medulla lignosa ... fibris plurimis villosa, oblongis tenuibus obliquis; ipsa 
vero parum recta descendit, deinde in ramos se dividit, atque repens divagatur, ut semel 
sala vix unquam emori possit, si anni tempore dimittatur, totum implens locum». Den 
Del af Roden, der beskrives som nedstigende, med «fibris plurimis» etc., er selvfolgelig, 
hvilket ogsaa ses af den ledsagende, ret heldige Afbildning, Skuddets underjordiske, skel- 
klædte Parti, «Rodstokken»; de nedstigende Rodder kender Calumna ikke. Naar denne 
Forfatter benævner Marktidselen Ceanothos Theophrasti, er det efter den meget sand- 
synlige Formodning, at Planten er identisk med den af Theophrast (Liber 4. Cap. 11) 
beskrevne Plante: Ceanothos, hvis Rødder krybe vidt om ligesom «Gresrodder», opsendende 
«Spirer» hist og her, men dog forskellige fra Græsrødder derved, at de ikke som disse ere 
leddede; det er altsaa sandsynligt, at Marktidselens Formeringsmaade har været ret vel 
kendt i Oldtiden. 
1) Efter S. L. (p. 149—152). 
