23 339 
Omrystning. Efter Afkoling udkrystalliserer et gult Stof, der er Bromhydratet af «Bibrom- 
einchonidin a», eller, som han ogsaa kalder det, «Monobromeinchonidinbrom», og af Fil- 
tratet herfra faas selve Alkaloidet ved Feldning med Ammoniak eller kulsurt Natron. 
Halvdelen af Bromet i denne Forbindelse fjernes let, saaledes fældes det i salpeter- 
sur Opløsning af Solvnitrat. Det fjernes ogsaa ved Kogning med Vand, Alkalier eller Vin- 
aand. Heraf drager Galimard den Slutning, at Forbindelsen maa opfattes paa lignende 
Maade som Benedicts Tribromphenolbrom !), idet det Bromatom, der omsætter sig med 
Selvnitrat og de andre nævnte Stoffer, svarer til det, der i nævnte Forbindelse har erstattet 
Phenolets Hydroxylbrint. Naar Cinchonidin nu har Formlen, C,,4,,N, OH, er det bro- 
merede Produkt da: C,,H,)BrN,OBr. 
Ved Behandling med stærke Syrer som Ssipetersyre eller ved at ligge hen eller, 
som det synes, tildels ved Kogning med Vinaand omdannes a Forbindelsen til det isomere 
B Bibromeinchonidin, C,,H, )Br,N,O, hvori begge Bromatomer ligefrem substituere intra- 
radikale Brintatomer, idet denne Forbindelse ikke giver Bundfald med Solvnitrat og Salpeter- 
syre eller afgiver Brombrinte til kogende Vand eller kogende Vinaand. 
Dette er i Korthed Indholdet af Galimard’s Arbejde. Jeg har gentaget Prepara- 
tionen af hans Forbindelser efter den meget nojagtige Angivelse i Afhandlingen. Det er 
da ganske rigtigt, at Cinchonidinet optager to Bromatomer, som han netop har brugt. 
Saasnart disse ere tilsatte, antager Oplesningen en gul Farve, og det udskilte gule Bund- 
fald (Overbromid) opløser sig ikke mere. Men allerede heraf fremgaar det rigtignok utvivl- 
somt, at den dannede Bibfomforbindelse maa vere et Additionsprodukt og ikke, som 
Galimard mener, et Substitutionsprodukt; thi i saa Fald maatte der jo vere brugt 4 Brom- 
atomer. Det er ubegribeligt, at dette er undgaaet hans Opmærksomhed! 
Galimard angiver, at der efter Afkoling havde dannet sig en gul Krystalkage 
(un magma krystallin jaune). Dette er rigtigt, for saa vidt som denne nederst var gul 
(af lidt indeholdt Overbromid); men ovenpaa bestod den af et rent, hvidt Bromhydrat. 
Dette Bromhydrat var slet og ret det af mig beskrevne Cinchonidindibromidbromhydrat, 
C,,H,.Br,N,0.2HBr.2H,O*), hvad der vil fremgaa af folgende: 
Selv en i Kulden tilberedt Oplosning gav med Ammoniumnitrat et stort Bundfald 
af Nitratet, C,,H,.Br,N,.O.2HNO,.H,O. (Det kan da ikke vere 2 Forbindelsen, her er 
dannet, Oplosningen er ikke varmet, der er ikke tilsat nogen Syre). Nitratet er let kendeligt 
under Mikroskopet som rhombiske Blade. Opløst i 90 °/o’s Eddikesyre gav Bromhydratet 
ved Tilsetning af Brom de let kendelige, store gule kvadratiske Blade af Cinchonidin- 
dibromidbromhydratperbromid, C,,H,,.Br,N,0.2HBr. Bry. 
1) Liebigs An. 199, Pg. 128. 
*) K. D. V. Selsk. Skr. Gte R , nat.-math. Afd. IX. 
