8 
i den inderste Deel af Lueger-Grotten, imellem forraadnende Levninger af Træværk *). 
Pherusa alba Koch fandtes at være meget hyppig i alle Hulerne; den viser sig, saasnart 
man er kommen ind i Mörket. Hypochthon anguinus fanges jævnligt i Magdalena-Floden 
i det inderste Rum af Hulen af samme Navn, og kan næsten altid faaes tilkjöbs hos Fö- 
rerne; naar den mærker Fakkellyset, plejer den at holde sig ubevægeligt paa eet Punkt i 
Vandet, men det lykkes næsten aldrig at fange den ved det förste Forsög; den holder sig 
rolig indtil det Ojeblik, da man troer at have bragt Kætseren ind under den, men flygter 
da pludseligt flere Alen bort med en lynsnar bugtende Bevegelse, hvorpaa den atter bliver 
staaende ubevegeligt i Vandet; Forsöget kan nu gjentages med slörre Udsigt Lil at lykkes 
end förste Gang. 
Jeg gaaer nu over til at fremstille de nye Huledyr. 
Silphernes Familie bliver foröget med to udmærkede nye Slægter. 
Af den ene af disse, Bathyscia (Tab. II. Fig. 1), kjender jeg to Arter. De ere 
meget smaa, blinde og vingelöse, men have foröyrigt saa aldeles Udseendet af Choleva, at 
man uden en meget omhyggelig Undersøgelse vilde komme til at henföre dem til denne 
_Slægt. De afvige imidlertid væsentligt ved tandede Kindbakker, ved Mangelen af den Horn- 
tand, der hos Choleva, Colon og Silpha ender Kjæbernes Tyggeflig, og end mere paa- 
faldende ved fireleddede Forfödder, et Forhold, der her förste Gang optræder hos et 
Medlem af Silphernes Familie; fremdeles er Forleben (Labellum) **) langt mere udviklet, 
og det forste Led i alle Fédderne betydeligt forkortet. 
De to Arter, der ligne hinanden meget, men let adskilles ved Bygningen af An- 
tennerne og Tungepalperne, minde saavel ved deres ringe Störrelse som ved deres hele 
Opförsel om Ptilierne, og have navnlig den samme stödvise Bevægelse under Löbet, der 
er overordentligt hurtigt. Af den ene, B. byssina, traf jeg endeel Exemplarer i den 
inderste Deel af Adelsberger-Hulen, hvor den beboer de Smaaklynger af Byssus fulvus, 
der have udbredt sig over enkelte lavere, i deres Væxt forkröblede Söjler. Den anden, 
B. montana, er hyppig i den störste Lueger-Grolle i den låse Jord og mellem Smaa- 
*) Let lille, ved Muurverk afsondret, ganske mörkt, Rum af den Hule, hvori Slottet er bygget, og bag- 
ved dette, blev et Exemplar fundet af Hr. Hellmuth von Kiesenwetter, der ledsagede mig 
paa Alperejsen og ved Besöget i Hulerne. 
**) Saaledes foreslaaer jeg at benævne det hudagtige randhaarede Vedhæng, der hos mange Familier 
rager mere eller mindre frem fra Overlæbens Underside (Tab. II. Fig. 1. c.). Jeg overseer ikke, at 
Erichson i sit sidste Værk (Naturgesch. d. Ins. Deutschl. III. S. 553) har anvendt 
Parachiliæ som Benævnelse for lignende Dele hos Skarabæerne; men denne Beneynelsc, der 
grunder sig paa den Anskuelse, at disse Dele for Læbens Vedkommende svare til Bitungerne for 
Underlæbens, kan idetmindste ingen Anvendelse finde hos Silpherne, hvor det er tydeligt, at de to 
Lapper ere blotte Fortsættelser af et enkelt Organ. | 
