14 
Hos Stagobius findes, ifålge den nedenfor givne Fremstilling af dens Bygning, alle 
de Karakterer samlede, der efter det Ovenstaaende maae betragles som fælles for Silpher 
‚og Anisotomer i Modsætning til Skydmanerng, Forfödderne ere fireleddede, men det ere 
de ligeledes, som ovenfor viist, hos Bathyscia, der i alle Henseender er en ægte Silphe- 
form. Der er den samme Typus for Munddelene, Antennerne, Hofterne og Bagkroppen, 
med eet Ord, den besidder de samme væsentlige Karakterer: med en eneste mærkelig 
Undtagelse, som bestaaer deri, at det i Breden mere udviklede Bagbryst ligesom hos 
Skydmænerne, dog langtfra i samme Grad, trænger Baghofterne, der forresten ganske have 
Silphernes tværliggende Form, noget ud fra hinanden. Naar jeg lægger. til, at dette 
Forhold, saavidt jeg troer, altid er Udtrykket for en ganske anden Muskelfordeling i 
Metathorax, og i nærværende Tilfælde navnlig betinger en mere eller mindre langsom Gang, 
men umuliggjör et hurtigere Lüb og man da overvejer, hvilken mægtig Indflydelse denne 
ene Omstændighed maa have paa Dyrets samtlige Livsyliringer; naar man endelig tager 
dels hele saa fremmede Habitus i Betragtning: kunde man vistnok fristes til at ansee det 
som Typus for en egen Familie, og der er ingen Tvivl om, at denne Anskuelse vilde 
vere den riglige, saafremt man vil indrömme Anisotomerne Rang som en selvstændig Fa- 
milie ved Siden af Silpherne; thi de Afvigelser, Stagobius viser i Forhold til denne Families 
hidtil bekjendte Former, ere uden Sammenligning af storre Vægt end de, der afsondre 
Anisotomerne. Men jeg antager for nærværende Tid ikke, at de mindre betydelige Af- 
vigelser, der af Erichson ere angivne, kunne begrunde nogen anden Adskillelse imellem 
Silpher og Anisotomer end som Grupper indenfor den samme Familie, og lor i Overeens- 
stemmelse dermed ikke tillægge den nye Forms Afvigelser nogen meget större Værdi. 
lövrigt maa det erindres, at der endnu ere mange’ Huller i vor Kundskab om den hele 
Række af Former, der her er omtalt, og at man derfor endnu kan vente mere end een 
Omskiftelse i vore Anskuelser om dens indre og ydre systematiske Relationer. 
Blandt de Forhold, som ere dette mærkværdige Dyr ejendommelige, fortjene 
endnu nogle nærmere at omtales, fordi de synes at slaae i en meget nær Forbindelse 
med dets Levemaade. Ved en tidligere Lejlighed%) har jeg gjort opmærksom paa, at de 
Organer, der ere bekjendte under Navn af Onychia, Mellemklöerne, have en betydeligt 
stürre Udbredelse blandt Eleutheraterne, end hidtil antoges, og at de navnligen ogsaa 
findes hos Silpherne. Hos Stagobius ere Mellemklöerne udviklede paa en egen Maade, idet 
den egentlige hornaglige Grunddeel træder meget tilbage, hvorimod de to Borster paa dens 
og deres Larver ere forsynede med Knusetand, hvorimod Silpherne ingen Knusetand have. lfölge 
mine Undersögelser finder denne Forskjel ikke Sted; hos Choleva er Knusetanden vel ti Gange saa 
stor og kraftig som hos Anisotoma. 
*) Kroyer, Naturhistorisk Tidsskrift, Ny Række, 2det B. S. 360. 
