formige Krystaller, men de tavleformige blive uigjennemsiglige og gaae imellem 80 og 
90° umiddelbart over i den finkornede Form.  Varmen gjennemtrænger nemlig hurtigere 
Vandet end Krystalkornene, der decomponeres paa Overfladen, förend Kjernen endnu har 
naaet 50? og er istand til en Metamorphose; og Overfladen er allerede yderligere decom- 
poneret, naar Krystallens Indre naaer den angivne Temperatur. Herfra Phænomenet. 
De Forbindelser, der saaledes, paa Grund af Ophedningen, danne sig, ere, med 
Undtagelse af Mg C + 3 Aq., ikke rene chemiske Forbindelser, men Overgangsled, 
kanskee Blandinger. 
Saavidt mine Erfaringer gaac indeholde de, saalænge de endnu ere naaleformige, 
fra 30,38—32,4%, naar Naalene og den finkornede Form ere blandede — jeg har kun 
undersågt een saadan Forbindelse — 35,69 %, og naar de ere finkornede fra 37,22 indtil 
38,85 % Mg. Fra 50° indtil henimod 80? synes Forbindelsen kun at tabe Y—4 Grunddele 
Vand og at nærme sig Mg C + 2 Aq., uden at skifte Form; holdes den længere Tid i 
henimod 80? Temperatur, eller ophedes stærkere, saa seer man meget snart en Deel yderst 
fine Korn optræde blandt Naalene, og Forbindelsen har da tabt over 1 Grunddeel Vand; 
vedligeholdes Varmen endnu nogle Oieblikke, saa bliver den hele Masse finkornet, har nu 
tabt henved 2 Grunddele Vand og nærmer sig Mg C + Aq. i Sammensætning. Den 
Haardnakkethed, hvormed Mg C + 3 Aq. i længere Tid vedligeholder sin Form, lægger 
uden al Tvivl Hindringer iveien for den Mg C + 2 Aq. frie og uhindrede Optræden. 
Den Mg © + 2 Aq. og Mg C + Aq. synes at have Form tilfælles. Me Ü + 2 Aq. 
er yderst letdecomponibel (Pag. 58), Mg © + Aq. derimod meget constant, hvad For- 
holdet af Mg. og Aq. angaaer. 
Ophedes Forbindelsen endnu videre, saa gaaer der endnu lidt Vand tabt, maaskec 
ogsaa nogen Kulsyre. Om den sidste Rest af de 4 Grunddele Vand kan uddrives ved 
almindelig Ophedning uden Tab af Kulsyre er uvist. Koger man Forbindelsen, saalænge 
den endnu afgiver Kulsyre, saa dannes Magnesia alba (Fritzsche). Blive Grunddelene 
af Magnesia og Vand ligemange, saa taber den ved fortsat Udkogning kun Kulsyre men 
ihtet Vand *). 
Opheder man derimod Forbindelsen i Vand uden Omröring, saa bliver den sam- 
menhengende , og Kulsyre frigjéres fra dens Beröringspunkler med Skaalens Sider og 
Bund. Stiger Temperaturen, saa tiltager Gasudviklingen. Slaaer man den vaad i kogende 
Vand, saa slivner den dieblikkeligt, hefter sig fast til Skaalen, og taber, under en livlig 
Udvikling af Kulsyre, Gjennemsigtigheden paa Overfladen. Fortsættes Ophedningen og 
*) Beviser herfor levere de yderste Decompositionsprodukter af Kogningen i Vand, man kjender, nemlig 
Mg5 C2 5Aq., Mg 2 C3 4 Aq. og Mg? C 2 3 Ag. 
10* 
