84 
saadan Oplåsning, ere formlåse Fnug, rimeligviis Mg © + 2 Aq, som ved noget stærkere 
Ophedning hurtigt gaae over til de bekjendte meget smaa Korn, som opstaae ved Kogning 
af Mg © + 5 Aq. 
Udsættes Forbindelsen, i det Oieblik den opstaaer i en vandig Oplösning, for en 
Temperatur som hurtigt stiger fra nogle og 50—100°, saa decomponeres den meget let 
og hurtigt. Udröres de fine og usammenhængende Krystaller i Vand og opvarmes lang 
somt, saa blive de sammenhengende og hefte sig til Skaalens Bund. Dette gjælder saavel 
de udkrystalliserede, som de fra en Metamorphose hidrörende Naale. Ophedes de stær- 
kere, saa qvelle de ud og opslemmes lildeels i Vandet. Forbindelsen kan saaledes op- 
varmes indlil Kogepunktet, uden enten at tabe Kulsyre, eller skifte Form; men den taber 
Vand og bliver paa Grund heraf uigjennemsigtig. Koges den en Tid, saa forvandles den 
til de sædvanlige Smaakorn, lider ved fortsat Kogning de'samme Forandringer som disse 
og gaaer til Slutning over til Magnesia alba. Koges derimod den storkornede Mg G+ 3 Aq., 
de kugle- eller knoldeformige Krystalhobe, saa finder der ingen Sammenklebning af Kry- 
stallerne og ingen Anheftning til Skaalen Sted. De afrundes, blive efterhaanden mere og 
mere uigjennemsiglige og tabe saavel Kulsyre som Vand. Decomposilionen gaaer, under 
fortsat Kogning, skjéndt langsomt, dog stedse videre; men Krystalierne vedligeholde, hvor- 
lenge de end koges, den afrundede Knoldeform*). 
Andre chemiske Forbindelser end > © + 5 Aq. og Mg © + 3 Aq. faaer man 
ikke ved Udkrystallisation **). 
Alle övrige Forbindelser , forsaavidt som de kunne betragtes som rene chemiske 
Sammensætninger, 'opstaae snart lettere, under Indflydelsen af Temperaturer langt 
under Kogepunktet, snart vanskeligere, ved en successive Overgang gjennem en Række 
af Mellemled, under bestemt forstyrrende Indflydelser. 
Til de villigere opstaaende henregner jeg: 
Mg © + 2 Aq. og 
Mg © + Aq, 
*) Denne Erfaring staaer ligeledes i Strid med saavel Fritzsches (Poggend. Ann. B. 37, 304), som 
J. Davys (L. & E. phil. Mag. 17, 346 og Berzel. Jahresbericht, 21ster Jahrg. 1841), der begge ere enige 
i, at Forbindelsen ikke decomponeres ved Kogning med Vand. 
wit) Néivereutfé Afhandling var allerede sluttet, da jeg af Berzel. Jahresber. 26ster Jahrg. 1stes H. 229, 
erfarede, at Millon (Ann. de Chimie & de Phys. XIII, 129) har erholdt Me © +4 Aq. udkrystalliseret 
i en Oplösning af tvekulsuur Magnesia. Analysens Rigtighed kan ikke betvivles. Men da Millon 
ikke omtaler sine Forgængeres Arbeiderogladersaavel Mg C+-5 Aq. som Me © + 3 Aq. — som altid op- 
staae ved almindelig Temperatur under de Omstændigheder, hvor han vil have faaet Mg Gt 4 Aq. = 
uberürte, og ingen mikroskopisk Undersögelse har underkastet sit Salt, saa er der stor Sandsynlighed 
for at Millon har undersögt en Blanding af Mg © + 5 Aq. og Mg C + 3 Aq., og jeg tager derfor ikke 
i Betænkning forelöhigen at drage Tilværelsen af Mg © + 4 Aq. i Tvivl. 
