Det forekommer mig, at Erfaring har sat det udenfor al Tvivl, at de forskjellige Natur- 
kræfter staae i en ner og inderlig Forbindelse med hinanden, idet Erfaring viser, at 
enhver Kraft under sin Virken formaaer at fremkalde andre Naturkrefter og at frigjöre 
disse til Virksomhed. 
Nogle af de herhen hôrende Erfaringer ere saa idinefaldende, at de have, saa at 
sige, allid været bekjendte. Til denne Classe af Erfaringer hôrer for Exempel den, at 
stærk Gnidning af faste Legemer imod hinanden kan bringe Varme og selv Lys og Ild til 
at fremkomme, at kraftige Bevægelser og Anstrengelser af det menneskelige og dyriske 
Legeme kan bevirke en stor Varmeforégelse i Legemet. Det blev tidlig en Erfaring, at Rav 
kunde ved Gnidning blive electrisk eller erholde den Egenskab at tiltrække andre Legemer. 
Man blev ikke alene opmerksom paa, at Dampe og Luftarter, naar de vare inde- 
sluttede i et uforanderligt Rumfang, ved en forôget Varme erholdt en foröget Spendkraft, 
der var istand til at frembringe en vis mechanisk Virksomhed, en Bevægelsesmængde; men 
man fandt tillige, at Luftarter bleve varmere ved Sammentrykning, ja, at man endog 
kunde frembringe Lysudvikling og Ildphenomener derved. 
Det blev en Erfaring, at der fremkommer Varme, naar modsalte Electriciteter 
forenes, at de chemiske Krefter under Stoffernes Forening frembringe Varme, der for de 
stærke chemiske Kræfter endog kan slige til Ildphenomener; fremdeles at der ved de 
chemiske Stoffers Forening kan frembringes stærke electriske Strömme, hvorved igjen 
Varme og Lysphænomener af stor Intensitet kunne fremkomme. 
Alle disse og flere andre Resultater med Hensyn til Kræfternes gjensidige Indvirkning . 
paa hinanden ere som sagt overeensstemmende med Erfaring, og til forskjellige Tider have 
ogsaa forskjellige Forfattere, grebne af det Dybere i denne Harmoni mellem Naturkræfterne, 
behandlet: forskjellige heraf fremspringende Amner, der endog, saa isolerede som de ere, 
hver i sin Retning, have givet mærkelige Resultater. Den fårste Afhandling af denne 
Slags, som er kommet mig tilhænde, findes i Pogg. Ann. B. LIX. S. 446, og er betitlet: 
Ueber die bewegende Kraft der Wärme von Clapeyron. Denne Afhandling er stôttet paa 
den af Hr..S. Carnot fremsatte Grundsætning: at det vil vere en Urimelighed at antage, 
at man kan frembringe bevægende Kraft eller Varme af Intet. Efterat Forfatteren har 
udtalt sin Overbeviisning om Rigligheden af Carnot’s Sætning, udvikler han paa mathematisk 
16” 
