127 
saa overilede. Antages, at man havde en lignende Maskine, som den forudsatte electro- 
magnetiske, hvorved man istedetfor Electromagneter havde anbragt permanente Magneter 
af samme Styrke, saa vilde Dreiningen af en saadan magnetisk Maskine med den forhen 
omtalte, til Maximum svarende Hastighed, udfordre en Mængde af Arbeide, hvilken vilde 
være ligestor med Arbeidsmængden af hiin electromagnetiske Maskine, og ligesaadanne vilde 
de electrolytiske Adskillelser i begge Tilfælde være lige, det er: der vilde 4 Z blive for- 
brugt for at frembringe Arbeidet T, her maalte en Arbeidsmængde T- anvendes for gal- 
vanisk at oplåse 4 Z. 
I Pogg. Ann. for Aaret 1846 B. LXVII. S.-105 siger Hr. M. Faraday i sine Ex- 
perimental-Untersuchungen über Electricitet. ,At han i lang Tid, formodentlig med mange 
andre Venner af Naturvidenskaben har næret den til Overbeviisning grændsende Mening, 
at de forskjellige Former, under hvilke Materiens Kræfter fremtræde, have et fælleds Ud- 
spring, eller, med andre Ord, staae saaledes i directe Sammenhæng og gjensidig Af- 
hængighed, at de ligesom kunne blive forvandlede fra den ene til den anden, og da virke 
som eqvivalente Kræfter”, og slutter med den Bemærkning: „I den nyere Tid «ere Be- 
viserne for, at Kræfterne saaledes kunne omforandres, voxede betydeligt, og Begyndelsen 
er gjort til at bestemme deres æqvivalente Kræfter.” Af det i denne Afhandling Ud- 
viklede sees det tydeligt, hvorledes Tanken om et hüiere Foreningspunkt og indre For- 
bindelse mellem de forskjellige Naturkræfter har grebet Forfatteren, idet han blandt Andet 
siger, at, endskjöndt han har gjort mangfoldige Forség for at paavise, at Electriciteten 
har sin Virkning paa Lyset, hvilke Forsög dog ikke forte til noget Resullat, saa var han 
dog saa fast i sin Overbeviisning, at han vedblev bestandig nye Forség. ; 
Efterat have havt den Are at fremhæve forskjellige Erfaringer over den Afhængig- 
hed, hvori de forskjellige Naturkræfter staae til hinanden, og efterat have paaviist, at flere 
verdifulde Arbeider ere fremkaldte af den Overbeviisning, at der er en inderlig Forbin- 
delse mellem alle Naturkrefter; saa skal jeg her tage mig den Frihed at henlede Op- 
mærksomheden paa adskillige Arbeider, der have havt til Opgave at bestemme Lovene, 
hvorigjennem denne inderlige Forbindelse mellem de forskjellige Naturkræfter ylirer sig. 
1) Med Hensyn til den ved Friction frembragte Varmeudvikling, da have flere 
forskjellige Experimentatorer foretaget Forsög for at udfinde Kilden til denne. Som be- 
kjendt har Rumford foretaget Forsög. i denne Retning (Scherer’s Journal Th. 1 S. 9); 
men de Resultater, som kunne uddrages af disse Forsög til Bestemmelsen af Loven for 
Varmefrembringelsen under Frictionen, ere kun faa, blot maa det her bemærkes, at allerede 
han troede sig berettiget til at antage, at Varmen ikke er et eiendommeligt Stof, men at 
den bestaaer i en Bevægelse. 
Derimod giver en Afhandling af Haldat i Journal des Physique T. LXV. p. 213, 
der er grundet paa en Række af Forsög, som skulle tjene til at fuldstendiggjöre Rumford's 
lidligere Forsög over Varmeudviklingen, i denne Henseende langt vigtigere Dala. Han fandt: 
