vikles en Varmemengde, svarende til 3% Grad Celsius, for hver Atmospheres Tryk, hvor- 
med Vandet sammentrykkes. 
Ved de Forség, som Conferentsraad Orsted har anstillet over den ved Vandets 
Sammentrykning udviklede Varme, der ere udförte med en thermoelectrisk Kjede i For- 
bindelse med Multiplicatoren og ere omtalte i Oversigten for 1845 over det Kongelige 
Videnskabernes Selskabs Forhandlinger S. 117, fandtes den udviklede Varmegrad for en 
Atmospheres Sammentrykning at vere 3 Grad, hvorom det imidlertid maa bemærkes, 
at dette Tal er erholdt under den Forudsætning, at Uligheden i Sammentrykkelighed af 
Vandet ved forskjellige Varmegrader, kun hidrörer fra den forskjellige Udvidelse, som 
Vandet ved de forskjellige Temperaturer, hvorved Sammentrykning foretages, erholder 
formedelst den ved Sammentrykningen fremkomne Varmeforögelse; det maa tillige be- 
merkes, at ved denne Slags Maalinger indtreder et mere compliceret Forhold, end man 
fra först havde ventet, idet det har viist sig, at et Tryk for Exempel med en Glascylinder 
paa det thermoelectriske Apparat frembringer en Varmeforôgelse, hvorved man faaer Ud- 
slag paa Multiplicatoren. 
Foruden de foran S. 126 omtalte Forsög af Hr. Jacobi over Magnetoelectriciteten 
ere Forsög foretagne af Hr. Weber over den magnetoelectriske Stréms Størrelse i Forhold 
til Vexlingernes Antal. af Jerncylindrene i en Stöhrersk magnetoelectrisk Maskine, hvilke 
Forsög findes beskrevne i Pogg. Ann. for Aaret 1844 B. LXI. S. 431. Disse Forsög ere ~ 
imidlertid saa faa, at intet Resultat deraf med Sikkerhed kan uddrages. 
"Paa en fra det Anförte heel forskjellig Maade, som jeg her nærmere skal have 
den Ære at angive, er jeg bleven ledet til at undersöge Lovene for den gjensidige Af- 
hengighed mellem Kræfterne. Den förste ledende Tanke fattede jeg ved at overveie det 
bekjendte - ,D’Alemberts Princip om de tabte Kræfter”. Det blev mig nemlig klart, at 
medens man ved ,de tabte Kræfter” kun forstaaer de Dele af de anvendte Kræfter, som 
gaae tabt for den tilsigtede Virkning, saa indtræffer der dog i Virkeligheden overalt, hvor 
materielle Modstande ere tilstede, et andet aldeles bestemt Tab af bevegede Krefter, naar 
et Legeme bevæger sig formedelst en meddeelt mechanisk Virksomhed. Den meddeelte 
Virksomhed forplantes nemlig under den stedfindende Bevægelse til de materielle Dele, 
som Legemet træffer under Bevægelsen. De Dele, der saaledes erholde en Bevægelses- 
mængde, meddele paa samme Maade denne til de omgivende. materielle Dele, og dette 
vedbliver uden Ophör. Den meddeelte mechaniske Virksomhed taber sig saaledes mere 
og mere i de materielle Modstande, dens Betydning som bevegende Kraft maa altsaa 
dermed efterhaanden forsvinde, og saafremt denne er den anvendte Krafts eneste Virke- 
form, maa dens Betydning som virkende Aarsag dermed forsvinde. Men den. Tanke, at 
en Virksomhed skulde kunde: forsvinde i det Legemlige uden igjen at fremtrede som 
virkende Aarsag, forekommer mig fornuftstridig, og jeg tör derfor vove at paastaae, at 
Vidensk. Selsk..Skr. ,,5 Række,:naturv, og math. Afd,.2 Bind. ; . { 17 
