132 
betegnede Middeltal, der afvige mest, deels ere bestemte af de færreste Forség og deels 
bestemte af saadanne Forsög, hvis Resultater afvige temmelig meget fra hinanden indbyrdes. 
Jeg gjorde derefter Forsög med Messing, glidende paa Messing, for at bestemme, 
om Hastigheden havde nogen Indflydelse paa de frembragte Varmemængder; disse Forsög 
viste, at Hastigheden, der varierede fra 1 til 6 Fod i Secundet, aldeles ingen Indflydelse 
har; den frembragte Varmemængde blev ligestor, enten Hastigheden var stor eller lille; 
og jeg oplyste ogsaa deri, at da Frictionen, ifålge Coulombs Forsåg (Theorie des Machines 
simples, p. 100) næsten ikke afhænger af Hastigheden, naar Metal glider paa Metal, saa 
maa den hele tabte Kraft være-den samme, enten Hastigheden er stor eller lille. 
Med Messing, glidende paa Messing, foretog jeg ogsaa Forsøg for at bestemme, 
om ikke den kortere Messingstang paa Slæden, der glider hen over Banen, blev i samme 
Forhold varmere, end den længere Messingstang paa Banen, som den sidste Stang var 
længere end den fårste; thi da begge Stænger havde samme Gjennemsnitsareal, saa maalte 
dette være Tilfældet, hvis det fremsatte Princip for de tabte Kræfter er rigligt; og For- 
sögene stadfæstede dette. 
At alle disse Forség blev jeg saaledes kun yderligere bestyrket i min Tanke, og 
jeg fremsatte alt dengang, som min Overbeviisning, at det er en almindelig Naturlov, at 
»naar en Kraft sandseligt forsvinder, da undergaaer den blot en Formforandring og bliver 
derpaa virksom under andre Former.” Jeg henpegede paa, »at der i Virkeligheden ogsaa 
stedse fremkomme andre Kræfter, hvor nogle forsvinde”, og bemærkede, at denne Sætning 
maa antages for almindelig gjældende om alle Kræfter, ,saa at for Exempel, naar chemiske 
Kræfter tilintetgjöre hinandens Virkning, da er i Virkeligheden Kraften kun i Formen til- 
intetgjort, men den fremtræder i sin oprindelige Störrelse under andre Former.” Til større 
Tydelighed anförte jeg, „at naar man for Exempel antager, at den hele Virkning, der i 
Tiden t, formedelst en vis bevægende Kraft, er tabt, kan betegnes ved q, saa maa den 
nye fremtrædende Virksomhed være at sætte lig q; og jeg slultede denne forelôbige Af- 
handling, idet jeg fremhævede, ,at ved den fuldstændige Beviisfårelse for Umuligheden af 
et Perpetuum Mobile, synes denne Sætning saa paatrængende nödvendig, at uden denne 
tor ethvert saadant Beviis betragtes som falsk. Tanker man sig nemlig en bevægende 
Kraft anvendt paa en ret fordeelagtig Maade paa en saadan Maskine, saa erholdes derved 
ikke alene en vis Bevægelsesmængde, der fremkommer tillige andre virksomme Kræfter, 
saasom Electricitet, Varme o. s. v.; men dersom man nu havde indrettet det Hele saa- 
ledes, at ogsaa disse Kræfter kunde opsamles og benyttes ret fordeelagligt til at frembringe 
Bevægelse, saa spørges, om den paa saadan Maade erholdte Virkning ikke vilde være 
istand til at frembringe en större Virkning end den oprindelige Kraft. Her er der da 
aabenbart ligesaa stor Grund til at forvente en större som en mindre Virkning, naar man 
ikke vil antage, at netop den samme derved vilde fremkomme, og man seer saaledes, at 
