162 
Den tredie Række af Forsög giver, naar Værdien for « beregnes ifölge Form- 
lerne (12) og (14). N 
ER TRS 
c 
19 
2. à ay \ 
c 
3 pes . 0,98 
Cc 
12 
4 gra ai . 1,08 
c 
12 
5. LE. . 1,22 
Cc 
Denne bestandige Tiltagen af Coefficienterne til — tyder hen paa, at Intensiteten 
i af Magnetkraften i Electromagneten har aftaget, hvilket er saa meget mere sandsynligt, 
som det viste sig, ved at adskille det galvaniske Batterie, at flere af Zinkcylindrene vare 
Stærkt angrebne under Brugen ved disse tre Rækker af Forsög, der varede” omtrent i 
5 Timer. 
For at komme til sikker Kundskab om denne gradvise Tiltagen af Coefficienterne 
til Störrelsen ae virkelig hidrôrte fra en Aftagen i Magnelkraftens Intensitet i, saa tænkte 
jeg mig foretaget en Række af samtidige Forsög, deels med den lille, blöde Jerncylinder, 
deels med en lignende lille Staalmagnet af given Intensitet. Jeg forestilte mig til den 
Ende, disse to smaa Cylindre ophengte lige ved Siden af hinanden i to ligelange Silke- 
ormespind, saaledes at begge Cylindre hang i samme Höide. For hver ny Stilling af 
Electromagneten kunde Forsög foretages med begge Legemer, og da det er bekjendt 
hvorledes Staalmagneten svinger, naar Afstandene fra Polerne ere givne, saa kunde dette 
tjene til at vise, hvorledes Magnetkraftens Intensitet i Electromagneten varierede under 
Forsögene med den blöde Jerncylinder. 
Da den lille Staalmagnets Intensitet er constant, saa seer man, ifölge Formlen (10), 
at Udtrykket for den accelererende, Kraft, hvormed denne vil svinge, almindeligt vil kunne, 
fremstilles ved: 
= DNS Vr Te i — I, r (4 a2 — m? — r*) 
bh me = ’ 
rer 
p 
der let kan gives den for Beregningen af gy, simplere Form: 
= ait :V [(r, + r) (r, — r)]? + r, r (Qa—r, +r) (2a+r,—r) (16). 
Ders 
