170 
Virksomheden fra et System af materielle Dele til et andet og ikke nogen ny Frembringelse, 
ligesom ogsaa, at det meddelte Legeme i det Hôieste da kun kan erholde en Tilvæxt i Virk- 
somhed af samme Størrelse, som den det meddelende Legeme taber, dette er almindelige 
anerkjendte Sandheder; derimod har det hidindtil veret uklart, hvorledes Forholdet i Al- 
mindelighed er imellem de virkende og de frembragte Kræfter, da man meget mere er 
bleven staaende ved den dunkle Betragtning, at Virksomhederne have udfört deres Rolle, 
naar visse materielle Resultater ere frembragte. Saaledes for Exempel, naar den i en 
faldende Vandmængde indeholdte mechaniske Virksomhed, ved at forplante sig igjennem 
et Vandhjul, driver en Saugmölle, saa frembringer den i hvert Oieblik et vist materielt 
Resultat, men den tilsvarende mechaniske Virksomhed selv er tabt. Eller, naar den ved 
Steenkullenes Forbrænding under en Dampkjedel udviklede Varme, formedelst en Damp- 
maskine, setter en Kornmölle i Bevægelse, saa frembringer Varmen ligeledes i hvert 
Öieblik et bestemt materielt Resultat, hvorved Tanken almindeligt standser, men Varme- 
virksomheden, som lfar frembragt dette Resultat, er der ikke mere, man siger. den er 
bleven latent. Ligeledes, naar den ved chemiske Kræfter frembragte electriske Ström, ved 
Hjælp af en electromagnetisk Maskine, udfører et vist Arbeide, saa forsvinder Virksom- 
heden under Arbeidet o. s. v. At der ved Siden af de udförte materielle Arbeider ud- 
vikles nye Kræfter, saasom Varme, Electricitet er vel bekjendt, men dette ansees almindeligt 
mere som en Biting. Denne Betragtningsmaade har stedse forekommet mig i höieste Grad 
uhyggelig, og jeg har derfor ingensinde kunnet hengive mig til en saadan Tanke. Det 
ene naturlige forekommer mig Iverlimod at være det, som jeg tidligere har udviklet, 
nemlig: At Kræfterne ingensinde kunne forsvinde i det Legemlige, og at det fålgelig maa 
være en almindelig Naturlov, at Kræfterne, uden Undtagelse, kun undergaae en Form- 
forandring, naar de synes at forsvinde, og fremtræde derpaa igjen som virkende Aar- 
sager i samme Störrelse, men à forandrede Former *). 
Jeg har her, ligesom tidligere, brugt Udtrykket „Virksomhed”, fordi dette fore- 
kommer mig, efter Ordets Betydning ligefrem at angive, at Talen er om de Kræfter, der 
ere tilstede og udgjére Væsenet i en hvilkensomhelst Bevægelse af et Antal materielle 
Dele. Med Ordet „Virksomhed” vil jeg saaledes i Almindelighed betegne det hele Ind- 
begreb af Bevegelse, eller med andre Ord, det hele Liv, som den oprindelige tilstede- 
verende Aarsag til Bevegelse har fremkaldt imellem de materielle Dele og som altsaa er 
Et med Aarsagen selv. Udirykket -,den tabte Virksomhed” maa fülgelig ikke forvexles 
med det, som i D’Alemberts Princip betegnes ved de table Kræfter; thi i D’Alemberts 
Princip er der kun Tale om en Ligevegt imellem Kraftyttringer, saa at disse ingen videre 
*) Man sammenligne hermed: Die organische Bewegung in ihrem Zusammenhange mit dem Stoffwechsel 
von Dr. J, R. Mayer. Heilbronn 1845. og Helmholtz Ueber bie Erhaltung der Kraft. Berlin 1847. 
