264 
ciliolato-scabris, rostro apice obsolete bidentato, caryopsi perigynio multo minore lato- 
elliptica lenticulari-compressa apicata Iævissima nitida fusca, stylo longo vix ad medium 
fisso sursum incrassato, stigmatibus 2 exsertis fuscis. 
Dette er den höiest gaaende Cyperacee, jeg har fundét i Mexico. Den voxer i 
Sumpe paa Höisletten umiddelbart under Vulkanen Orizabas Sneekegle paa omtrent 14000 
Fods Höide i’Selskab med Ranunculus, Phleum og Luzula; blomstrer i September. 
Med C. festiva Dewey har denne Art særdeles megen Overensstemmelse, men af- 
viger i folgende Punkter: Straaet er ru, Bladene have en ru Middelribbe og Rande, det 
hovedformige Ax bestaaer af flere Smaaax, og er ved Grunden forsynet med to Hylster- 
blade. Skjællene ere spidsere og kortere end Perigyniet, Nödden bred elliptisk lindse- 
formig fladtrykt. 
Arten bliver at indordne umiddelbart ved Siden af C. festiva. 
4. Carex leporina L. var. bracteata: spiculis 4—7 pallidis, infima vel 2 infimis 
bractea setacea spicam subequante suffultis. C. leporina Jungh. Lin. 6. p. 29. 
Meget udbredt paa den östlige Cordillereskraaning igjennem den hede, tempererte 
og kolde Region, voxende paa aabne gresrige Steder. Jeg fandt den i Dep. Vera Cruz 
ved Mecapalco i April og Juni; i Dep. Puebla ved Huitamalco og Chinautla i Mai; i Dep. 
Oajaca ved Tepitongo og Comaltepec i Juli. Schiede fandt den ved Jalapa og paa Cerro 
colorado. 
Vel har jeg ikke seet Schiedes Plante, men da Arten er meget almindelig i Mexico, 
kan jeg ikke tage i Betænkning at antage den for overensstemmende med den af mig paa 
saa mange forskjellige Steder iagtlagne Form. Den mexicanske Form udmerker sig ved 
et börsteformigt Hylsterblad ved Grunden af det nederste eller de to nederste Smaaax, 
hvilket ikke findes hos nogen af de europæiske Exemplarer af C. leporina L., jeg har 
sammenlignet, ligesaalidt som det omtales i Beskrivelserne. Dette er imidlertid ogsaa 
den eneste Afvigelse fra den europæiske almindelige Plante; ikkun maa endnu bemerkes, 
at min Plante har blege guliggrönne Smaaax, og nærmer sig i det Hele meget til For- 
men C. argyroglochin. Exemplarernes Störrelse afviger fra 4 til 24 Fod. 
B. Carex genuina: stigmatibus tribus. 
a. spicula mascula solitaria, foemineis lateralibus sessilibus. 
5. Carex rhynchophysa Liebm.: 
cespitosa, rhizomate repente stolonifero, culmis 2—5pollicaribus tenuibus triquetris an- 
gulis scabris basi foliatis; foliis culmo brevioribus anguste linearibus planis reflexis cari- 
