Er. 
3. Pilea trianthemoides Sw. (Urtica) Act. Holm. 1787. p. 62. Ejusd. Fl. Ind. occid. 
1. p. 307. 
Almindelig paa törre Klipper i Sprækker paa Mexicos östlige -Side i den varm- 
tempererte og indtil den kold-tempererte Region. Jeg fandt den især hyppig paa Klipper 
og i Barranker ved Mirador, Potrero de Consogvitla, ved Xalcomulco og paa Cuesta de 
Aculzingo (6—7000’). Den blomstrer hele Aaret igjennem. 
I Storrelse og Udseende er den meget foranderlig, fra 3—8 Tommers Længde, 
opret, udspærret, regelmæssig dichotomisk-delt eller med ensidige Grene. Bladene ere 
sædvanlig omvendt-ægformige, stundom næsten kredsrunde, indtil 7° lange og 3° brede. 
4. Pilea peperomizfolia Liebm.: 
herbacea dioica, caule 1—3” longo diffuso tenui telragono flexuoso irregulariter dichotomo 
glabro succulento viridi; foliis oppositis peliolalis obovalis oblusis integerrimis crassis basi 
euneiformibus in petiolum allenualis cum petiolo 2—3” longis 2—3” lalis utrinque lete 
viridibus supra pilis minulis transversis adnalis obsitis, subtus lacunoso-cellulosis, nervis 
immersis, petiolo 4—2“ longo glabro; glomerulis axillaribus sessilibus; perigonio foem. 
minutissimo 3fido tuberculato, caryopsi ovata compressa fusca levi, stigmate villoso. 
Jeg fandt den i Dep. Oajaca paa fuglig Leer i Bjergskoven ved S. Jago Amatlan 
paa henimod 5000’ i Juli. 
Arten er ner beslæglet med P. trianthemoides, men er meget mindre, Stengelen er 
tyndere, mere udspærrel; Bladene ere paa Undersiden tydeligere grubede; Blomsternöglerne 
cre siddende. 
Disse 4 Arter ere i det Hele meget vanskelige at adskille efter Beskrivelserne, da 
de neppe frembyde skarpe Charakterer, hvortil man absolut tår holde sig. Derimod ere 
de ikke vanskelige at adskille efter det Habiluelle. 
5. Pilea Portula Liebm.: 
herbacea monoica, caule indiviso v. rarius sparse ramoso lenui letragono glabro pellucido 
nodoso 2—3” longo; foliis opposilis petiolatis elongato-obovalis integerrimis tenui- 
ter membranaceis læte viridibus penninerviis, nervis utrinsecus 4—5, supra pilis minulis 
transversis fusiformibus adnatis obsilis, sublus glabris, 5° longis 2’ longis, basi sensim in 
petiolum attenualis, petiolo 1—2'” longo compresso alato glabro; glomerulis axillaribus 
solitariis minulissimis brevipedunculatis v. sessilibus; floribus minimis masc. el foem. inter- 
mixlis, perigonio masc. dfido, foem. 3fido, caryopsi lenticulari ovata fusca lævi, stigmale villoso. 
Magister Orsted fandt den ved Aguacate i Costa rica. 
Arten sluller sig nærmest lil P. serpyllacea og P. callitrichoides HBK. Kth. Ind. 
sem h. Berol. 1847. p. 11. 
Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, natary. og math. Afd. 2 Bind. 35 
