308 
circa glandulas immersas pilis minutissimis adnalis stellato-radiantibus dense obsilis, sublus 
leviter bullatis ad costam nervos venulasque hirtellis demum glabrescentibus, petiolis à —2 
longis compressiusculis pubescentibus; spieis axillaribus bifurcis androgynis ereclis 3—4” 
longis flexuosis pubescenlibus, rhachi communi 2—4’“ longa; floribus masc. et foem. inter- 
mixlis sessilibus; perigonio masc. pilosulo depresse globoso 4partito, laciniis valvalis ovatis 
demum expansis, staminibus 4; foem. minulissimo diphyllo, phyllis patulis aculis dorso 
ciliatis, caryopsi ovata compressa marginata pubescente ciliata fusca, stigmate elongato 
fusco-papilloso. 
Orsted fandt den paa Vulkanen Masaya i Nicaragua. 
Dette er den eneste af de hidlil kjendte Former, som har Enbo-Kjön, Han- og 
Hunblomster blandede sammen paa samme Ax. De ikkun engang gaffelformig delte.Ax gjöre 
ogsaa Arten let kjendelig fra alle andre; endelig har den af alle beskrevne Arter de 
mindste Blade. 
Discocarpus Liebm. nov. gen. 
Char. gen. Flores dioici, foeminei paniculati, masculi glomerulato-paniculati. Mase. 
Perigonium calycinum 5dpartitum, laciniis per æstivationem valvalis sub anthesin patentibus. 
Stamina 5, perigonii laciniis opposila; filamenta brevia primum inflexa, deinde patentia; 
antheræ basifixæ biloculares incumbentes. Ovarii rudimentum nullum. Foem. Perigonium 
minimum cupuliforme bidentatum persistens. Ovarium liberum uniloculare. Ovulum unicum 
e basi erectum orthotropum. Stigma sessile subulatum “uncinatum papillosum. Caryopsis 
orbicularis compressa marginala levis nuda, pericarpio tenuissime membranaceo pellucido. 
Semen erectum funiculo basilari filiformi insidens, testa tenui membranacea cum endocarpio 
connata. Albumen nullum. Embryo antitropus, cotyledonibus magnis planis obcordalis. 
Radicula brevis cylindrica umbilico basilari e diametro opposita verticem fructus spectans. 
Arbores fruticesve parve Mexicanæ et Centro-Americane pilis urentibus subulatis 
reflexis obsitæ; foliis suboppositis v. allernis petiolatis ovatis penninerviis, slipulis geminis 
integris deciduis, floribus paniculatis. i 
Denne Slægt bliver i Systemet at indordne ved Siden af Myriocarpa. Den top- 
formige Blomsterstand, Hanblomstens femfligede, Hunblomstens totandede Blomsterdække, 
de 5 Stövdragere, den flade kredsrunde Frugt, det tilspidsede krogformige Ar, Fröets 
traadformige forholdsvis lange Fröstreng, Mangelen af Frohvide — ere de vigligste 
Charakterer, hvorved Slægten adskilles fra alle andre. ; 
Særdeles mærkelig er Mangelen af Fröhvide, hvilken ellers findes hos alle andre 
Slægter af de egentlige Urticeæ. 
ss 
