354 
tro og uforandret. Af Skelettet, var jeg overbeviist om, at gode udförlige Tavler, der 
nogenlunde kunde erstatte selve Gjenstanden endog ved Tydningen af de enkelte Knogler, 
vilde udfylde et stærkt fölt Savn; thi selv mangelfulde Skeletter af dette Dyr höre endnu 
til Sjeldenhederne i de europæiske Muscer. Men det gjaldt dernæst om först at verificere 
samtlige Cuvier’s Angivelser og udvide dem til Besvarelsen af Spørgsmaal, der först 
senere have reist sig i Cetologien. Det gjaldt om at opfatte Gangesdelphinens egentlige 
Characteer saavel i Legemsbygning som i Levemaade, for nôiere at bestemme dens egent- 
lige Stilling til de andre Tandhvaler, en Undersøgelse, der er Hovedopgaven for denne Af- 
handling. — De Antegninger endelig, som Hr. Reinhardt har kunnet gjöre i Calcutta efter 
Sagkyndiges Meddelelser, indtage en ikke ubetydelig Plads blandt de sparsomme Beretnin- 
ger om Dyrets Forekomst og Levemaade. 
Foruden det af Hr. Reinhardt hjembragte Skelet kunde jeg til den osteo- 
logiske Beskrivelse endnu afbenylie et mindre Platanista-Cranium, der for flere Aar tilbage 
af Dr. Mundt i Serampore er sendt til det Kongelige naturhistoriske Museum og herfra 
anbetroedes mig med største Beredvillighed. Det er 17” langt, medens Craniet af det 
medbragte 62” lange Skelet er 172—18”. At flere Dele ere afstodte derpaa, navnlig begge 
Trommehulebenene (ossa tympanica eller bullæ tympani), ydede endog væsentlige For- 
dele til Undersøgelsen af de dybere liggende Beendele. — At jeg i denne min Afhandling 
ogsaa skulde kunne give den förste Oplysning om, hvorvidt Gangesdelphinen i Henseende til sine 
Indvolde er lige saa afvigende som i Henseende til sine ydre Former og sin Skeletbyg- 
ning, derom fik jeg et Haab, da jeg i Galatheaexpeditionens Samlinger forefandt et Plata- 
nistafoster, opbevaret i Viinaand. Men dette Foster hörte til det af Professor Behn Ind- 
samlede, og min Bön til denne ærede Collega om at afstaae mig sin försle Ret til at be- 
skrive det, blev afslaaet. Jeg tvivler ingenlunde om, at han ved dets Behandling vil vide 
fuldeligen at iagttage Videnskabens Tarv. 
Det af Hr. Reinhardt iagltagne Individ var 62” langt, medens det störste 
Exemplar i Parisermuseet i fransk Maal var 87“, i dansk Maal altsaa omtrent 90", og Lebeck’s 
og Roxburgh’s var 64 engelske Fod altsaa omtrent 76” dansk. Det torre Skelet maalte 
61” 11° (641 engelske Tommer), deraf Hovedet 17“ 10“, Halsen 3°10”, Brystet 8“ 11“, 
Lendeegnen 8“ 11”, Halen 22“5%. — Ved Beskrivelsen deraf har jeg valgt at fölge 
Cuvier Skridt for Skridt med stadig Henviisning til de af mig givne Plader. 
Cuvier bemærker först (oss. foss. V, I. Pag. 298), at den meget lange Over- 
kjeve er overordentlig sammenklemt fra Side til anden, og at Mellemkjævebenene indlage 
dens ôverste, (Tab. II, Fig. 2, i) Overkjævebenene dens nederste Deel (m). Hertil fortje- 
ner endnu at bemærkes, at disse to Knogler paa hver Side ikke blot paa Hovedet af det 
