363 
benene og lildeels af Siebenet, Sidevæggene af Issebenene, mellem hvilke foroven sees et 
lille Mellemissebeen (os interparietale). Tindingebenene kunne her ikke tydelig adskilles. 
Af Aabninger paa Hjerneskallens Indside kjendes — foruden det alt omtalte store 
Nakkehul og de to foramina lacera samt Aabningerne paa Fjeldbenet for 7de og &de 
Nervepar (for ikke her at omtale de to saakaldte Aquæductus) — endnu kun tre større 
paa hver Side. Det forreste ligger mellem det forreste og bageste Kilebeen, det mellemste 
(i Rækken forfra bagtil) gaacr igjennem de store Kilebeensvinger; begge ligge temmelig 
udefter og styre bagfra fortil gjennem Vingebenet — de tjene aabenbart til Gjennemgang 
" for det femte Nervepars Stamgrene og Svare vel til foramen rotundum,og ovale. Det ba- 
geste endelig ligger, ligeledes stærkt udefter, mellem de store Kilebeensvinger og Nakke- 
benet, og saavel af dette deres Leie som af de endog meget stærkt udviklede processus 
clinoidei, seer man strax at de ljene til Gjennemgang for Carotis cerebralis. 
Af mindre Gjennemgangsaabninger paa Hjerneskallens Indside findes en stor 
Mængde især fortil paa Pandebenene, aabenbart til Gjennemgang for Blodkar. Siebenet 
hæver sig i Midtlinien som en lav, men bred Beenkam (crista galli) og har paa hver Side 
af denne nogle fine Huller, hvoraf paa venstre Side cet, paa hôire to dog ere store nok 
til at lade en meget fiin Strikkepind gaae igjennem. Gangesdelphinen har altsaa höist 
sandsynligen Lugtenerver ligesom Næbhvalen i Modsætning til Delphinerne i Almindelig- 
hed. — Mellem Siebenet og de forreste Kilebeensvinger findes to symmetriske, men ikke 
synderlig store Huller, svarende til de ulige större Aabninger paa dette Sted hos Hval- 
dyrene i Almindelighed. Det eneste ret væsentlige Mærkværdige paa Ganges- 
delphinens indvendige Hjerneskalsflade er imidlertid, at Seenervehullerne 
kun ere rudimentære. De ville neppe bemærkes, hvis man ikke omhyggelig söger ef- 
ter dem og derved lader sig lede af deres bekjendte Leie og Form. De ere ingenlunde 
större end flere andre Huller (lil Gjennemgang for Blodkar) paa Kilebenene og paa alle 
omkringliggende Knogler (langt mindre end mange af dem paa Pandebenene), men de 
kjendes påa deres symmetriske Leie paa begge Sider i Roden af de smaa Kilebeensvinger 
og især paa deres Form af Tverspalter med en övre fremspringende Beenlebe. Kun paa 
det mindre til min Raadighed staaende Cranium lykkedes det at bringe et slivf Haar igjen- 
nem dem ind i Oienhulen. Denne ganske paafaldende Lidenhed af Seenervehullerne viser 
paa det Beslemteste, at selve Seenerverne hos Gangesdelphinen ere rudimentære, og bliver 
derved vistnok vesentlig ‘mærkværdig. 
Ved Gangesdelphinens Underkjæve falder swax den store Lighed i Öinene, som 
den har med Kaskelotlens, saavel i Henscende til sin overordentlige Smalhed og Tand- 
rækkernes gjensidige Tilnærmelse som og i Henseende til Kjæveforeningens (Symphysens) 
Længde, der udgjör lidt over % af hele Underkjævens. Bag denne lange Forening vige 
Sidegrenene i en svag buet Linie ud fra hinanden (Tab. Ill, Fig. 1, x) og antage i deres 
46* 
