364 
bageste Halvdeel en Skovlform, idet ikke blot deres överste Rand hæver sig til Fæste for. 
Tindingemusklen, alisaæ som en meget langstrakt processus coronoideus, men ogsaa hver 
Sidegreens nederste noget udad bôiede Læbe i den bageste Trediedeel antager Form af en 
langstrakt flad Beenvinge (Tab. IH, Fig. 1). Ledtappen sidder paa den bageste Rand. 
Den er ganske huul ligesom Sidegrenene overhovedet, og Indgangen til deres store Hule 
oplager, som sædvanlig hos Delphinerne, nesten hele den bageste Trediedeel af Sidegrene- 
nes indvendige Plade. | 
Underkjævens lange Foreningsdeel har, fra Siden betragtet, det vil sige paa sin 
överste og nederste Rand, en svag Sformig Sveining, og det Samme gjelder for Overkjæ- 
ven, dog netop kun en saa svag, som Afbildningen (Tab. 1) viser. Paa den Cuvier’ske 
Tegning er denne Sveining saa paafaldende stærkere, at jeg næsten maa anlage, heri maa 
ligge en Kjöns- eller Alders-Forskjellighed, saameget mere, som den er lige saa stærk 
gjengivet af Gray (Catalogue Citat Pag. 352). Begge Kjæverne række lige langt fortil, 
Underkjæven i alt Fald neppe mærkelig længere end. Overkjæven. I den forreste Halv- 
deel ere de ogsaa omtrent lige smalle, men fra den bageste Halvdeels Begyndelse rager 
Overkjæven til hver Side omtrent 1° ud over Underkjæven, indtil lige under den forreste 
Rand af Overkjævebenenes Kamme (see Tab. III, Fig. 1), hvor Underkjævegrenene begynde 
at vige ud fra hinanden. ' 
Gummefladen rækker paa Overkjæven saa meget længere tilbage, at dens to ba- 
geste Tandpar ikke måde tilsvarende Tandpar fra Underkjæven (Tab. Ill, Fig. 4, m). Alli- 
gevel har Underkjæven idetmindste lige saa mange Tænder som Overkjæven, nemlig 29 
paa hver Side, medens Overkjæven kun paa hôire Side har lige saa mange, paa venstre 
28. Allernalionen mellem Over- og Underkjævens Tænder er altsaa ikke fuldkommen re- 
gelmæssig. Ligesom Underkjævens förste Tandpar sidder foran Overkjævens første, ‘saa- 
ledes sidder endnu hiins 47de Par mellem dennes A6de og 17de, skjôndt rykket frem til 
tet bag dens 16de; derefter sidder baade dens 18de og 19de Par mellem det 17de og 18de 
og paa venstre Side dens 21de og 22de Tand mellem Overkjævens 19de og 20de, paa 
höire Side den 22de og 23de mellem Overkjævens 20de og 21de, og Underkjævens sidste 
(29de) Tandpar kommer paa begge Sider til at træffe Mellemrummet mellem Overkjævens 
26de og 27de. 4 i ; 
Tændernes Længde og Form er meget forskjellig, skjöndt uden skarpe Overgange. 
De forreste ere betydelig lange (indtil 9”), spidse og derhos saaledes sammenklemte og 
böiede, at de have en Flade fortil og en anden bagtil, en hvælvet Rand udad, en huul 
Rand indad. Henad Kjevernes Midte blive de lidt efter lidt lave og kegledannede, saa at 
i Underkjæven det 19de Par, i Overkjæven det 21de, kun staaer frem af Gummerne som 
en ganske lille, knap 1° höi Dop med bred Grundilade. Derefter blive de alter noget 
slorre og især bredere. I samme Forhold som Tænderne ere lavere, staae de i hver af 
