372 
See vi nu endelig hen til Halespidsens 11 Hvirvler, da ere disse dannede som 
forfra bagtil fladtrykkede Terninger. Hver af Grændserandene mellem de fire udvendig 
synlige Flader er betegnet ved en rund Knop, der ikke er andet end de nævnte Haletappe. 
I Tverlappenes Sted ere Sidefladerne udhulede ; paa de 4 bageste af Halespidsens Hvirvler 
opstaaer igjen et Skin af en rundlig Tvertap, men kun ved Sammensmeltning af de üvre 
og nedre Haletappe. Den överste saavelsom den nederste Flade ere dybt udhulede i Form 
af et Kors, hvis Tvergreen, ifölge Hvirvlens fladtrykte Form er længere og udadlil paa hver 
Side viser et Hul, som Ind- og Udgang for Arteriekanalen, der her gjennemborer hele 
Hvirvellegemets Sidedeel. 
Af de 11 Ribbeenspar höre de 4 forreste lil de saakaldte ægte Ribbeen. De 
forreste 8 fæste sig mellem to Brysthvirvler. Det første fester sig paa Hvirvelsöilen mel- 
lem den sidste Halshvirvel og den förste Brysthvirvel (see Tab. Ill, Fig. 4, b-c), og paa 
Brystbenet ved en temmelig lang Ribbeensbrusk lil det meget store Haandgreb (manubrium 
ossis sterni) let ved dettes forreste i Midten udbugtede Rand. Da alle fölgende 7 Rib- 
beenspar sidde mellem to Brysthvirvler, har altsaa hver af disse paa hver Side lo tilsvarende 
Ledflader. Kun de tre bageste sidde alene paa Tverlappene. Med den nederste eller Bug- 
enden sidder det andet Ribbeenspar til hver Side med sin lange Ribbeensbrusk mellem 
Haandgrebet og det ulige mindre, af to benede Sidestykker bestaaende, Brystbeenslegeme 
(det venstre af disse to Sidestykker er kun halvt saa stort som det höire); det tredie fæ- 
sler sig mellem dette og den heelt bruskede Brystbeensspids, det fjerde endelig paa hver 
Side af dennes bageste Rand. Paa alle de félgende 7 Ribbeenspar er den nederste Ende 
endnu brusket, men synes at ligge frit i Kjödet. 
Gangesdelphinens Skulderblad har Cuvier beskrevet i fölgende Ord: „Det er 
meget bredere end hos Delphinus delphis; dets Rygradsrand er næsten det Dobbelte af 
dels Höide; dets forreste Rand er enkelt* (uden fossa supraspinata) „men har en skraat 
alskaaren Fremstaaenhed, der er Acromion, og ganske tet ved Ledfladen en lille neppe 
mærkelig Knop — det eneste Spor til en processus coracoideus“. Til denne Beskrivelse 
vil man finde at Afbildningen (Tab. 1, Fig. 2) svarer heelt vel. — Paa samme Afbildning 
vil man skjönne den fuldkomne Mangel af egentlig Ledfôining mellem samllige Arm-, 
Haand- og Fingerknogler; Overarmknoglens, men især Underarmknoglernes betyde- 
lige Brede (Spolen er mere bred end lang), fremdeles de 6 flade Haandrodknoglers mo - 
saikagtige Sammenföining i to Rader og de fem aldeles ubevegelige Fingres vifteformige 
Stilling, hvorved Haanden faaer sin store Brede. 
Af Fingerled forefandt Cuvier iTommelen kun 1, i hver af de tre fölgende 4, 
og i den sidste Finger 2. Paa det hjembragte Exemplar er Antallet af de forbenede Fin- 
gerled i Tommelen 2, i hver af de fölgende 4; men i hver Finger fölger efter det yder- 
ste forbenede Led et brusket Endeled, der i den anden Finger har en lille rund Been- 
