Den hvide Perubalsam. 



(juibourt angiver (Journal de Pharm. 1850, Side 83), al Tolu-Balsam især laacs fra de 

 höie Savanner i Nærheden af Tolu, Corozo! og Byen Tacasuan, af Træel Myrospermum 

 loluiferum. Der forekonimer i Handelen deels fastere eller tor, deels mere blod og halv- 

 flydende Tolu-Balsam; denne Forskjel synes kun at hidrore fra den kortere eller længere 

 Tid, Balsamen har været udsat for Almosphærens Indvirkning. Guibourt har ved at ud- 

 brede blöd Balsam paa en Tallerken fundet, at Balsamen efterhaandeu blev tor og krystal- 

 linsk, og han overbeviste sig om, at den saaledes omdannede Harpix indeholdt en större 

 Mængde fri Syre end den friske Balsam. Delte Forsög har jeg gjentagel og fundet 

 bekræftet. Derimod angiver Guibourt videre, at den saakalHle „baume blanc sec", eller, 

 som han ogsaa kalder den, „le baume de Pcrou-sec" og Tolu-Balsam bor betragtes som 

 lo Slags af een og samme Substants „dont la première l'emporte beaucoup en qualité sur 

 la seconde". At denne sidste Angivelse ikke er rigtig, vil sees af det Folgende. 



De paalideligste Eflerrelninger om den hvide Perubalsam skylde vi Pereira og 

 Slenhouse. Pereira angav efter George Ure Skinners og Warszevvicz's Beretninger, at 

 saavel den hvide som den sorte Perubalsam faaes af et Træ, som han betegnede med 

 Navnet „Myrospermum of Sonsonale" , der skal være meget lüg med De Candolles 

 „Myrospermum pubescens". Dr. A. Örsted, som nylig har meddeelt en botanisk Beskrivelse 

 over Frugterne, hvoraf den hvide Perubalsam antages at faaes, kalder Træet „Myroxylon 

 Pereiræ Boyle". 



For at vinde den hvide Balsam bortfjernes af hver Frugt Vingerne, Epicarpium 

 og den træagtige Deel af Mesocarpium. Frugtens Kjerne, som man i Sonsonale kalder 

 „Pepita" eller Fro, beslaaer af en Deel af Mesocarpium, Endocarpium og det egentlige 

 Fro; disse Dele presses, og saaledes erholdes en Blanding af Froels fede Olie og den 

 olie-harpixagtige Beslanddeel, som findes i Fruglens Pericarpium. Ved at overskjære en 



