73 



overbevise mig, om der ved den törre Destillation af Harpixerne i Tolu-Balsam dannes 

 BenzoecBlher. — For at uniigaac de af Devillc beskrevne Vansiieligiieder ved ttarpixernes 

 törre Destillation, blevc Harpixerne blandede med deres halve Vægt grovtstôdt Pimpstecn, 

 og efterat denne Blanding var bragt i en Retorte af tungt sinelteligl Glas, anbragtes endnu 

 et Lag Pimpsteen over Blandingen. Ophedningen foreloges i Begyndelsen meget forsig- 

 tigt, og Varmen forogcdes langsomt til en stærk Rùdglôdning. Destillationen foregik fuld- 

 kommen roligt under Udvikling af tunge, hvide Dampe, som let fortæltedos i Forlaget. 

 Nogen Bruusning i Retorten bemærkedes ikke, og efter 4 til 5 Timer overgik hverken Dampe 

 eller Olie mere. Destillatet af 16 Lod Harpix udgjorde 2 Lod suurt Vand og 5 Lod af 

 en guulbruun, olieagtig, aldeles klar, suur Vædskc, som lugtede branket og var vægtful- 

 dere end Vand. For at erholde en större Ovantitet foretoges flere lignende Destillationer 

 med samme Resultat. Da Destillatets sure Vand var fraskilt, blev Resien underkastel en 

 brudt Destillation; man opsamlede særskilt den Deel af Destillatet, som kogte under iSO^C. 

 Af Resten blev den störsle Deel overdestilleret ved at lede en Strom af overhedede Vand- 

 dampe (170—180° C.) derigjennem. Denne Fremgangsmaade valgtes, fordi Erfaring har 

 viist mig, at herved tilbageholdes mere af de tjæreaglige Dele, og Destillatet, man erhol- 

 der, lader sig rense langt lettere end ved gjentagne Destillationer over aaben Ild. 



Den overdestillcrede Vædske var vægtfuldcre end ilet medfölgende Vand, og skil- 

 tes derfra paa sædvanlig Maade. Nu foretoges atter en brudt Destillation af denne Vædskc 

 saaledes, at hvad der gik over, medens Vædskens Kogepunkt var under 198 C, blev sam- 

 let for sig, og den Deel, som overdestillercdes, medens Thermomctref i den kogende Vædskc 

 steg fra 198 til 205° C, blev samlet for sig. Denne sidste, olieagtige Vænlske, som var 

 vægtfuldcre end Vand og brod Lyset meget stærkt, maatle jeg betragte som den Vædskc, 

 der skulde svare til Devilles Benzoeæther. Jeg sögte forgjæves at erholde nogen kjende- 

 lig Qvantitel med et bestemt Kogepunkt; ved at fortsætte Destillationen steg efterhaanden 

 Kogepunktet, og den Deel af Destillatet, hvis Kogepunkt omtrent var 209" C, forholdt sig, 

 som de senere Forsög viste, meget lüg den Deel af Destillatet, hvis Kogepunkt var mel- 

 lem 198 og 205" C. 



For lettere at kunne sammenligne de saaledes erholdte Destillater af Tolu-Balsam 

 med benzoesyret Æthylille og med benzoesyret Methylilte, bleve begge disse Ætlierarler 

 fremstillede ved at oplose Benzoesyre i Viinaand og i Træspiritus, lillede Chiorbrinte, af- 

 vaske de udskilte Ælherarter forst med Vand og senere med lidt oplost kulsyret Natron, 

 derpaa lorre dem ved Chlorcalcium, og senere destillere de fra Saltet gydte Vædsker. 

 Ved disse Destillationer indtraadte ved det benzocsure Methylilte meget hurtigt et aldeles 

 bestemt Kogepunkt, nemlig ved 198,75^ C, og ved det benzocsure Æthylilte ved 207,5° C. 

 Allerede herved bragtes jeg paa den Formodning, al de af Tolu-Uaipix fremstillede Væd- 

 sker, hvis Kogepunkt ikke kunde bringes til en saadan Eensformigiied, maalle indeholde 

 flere Sloffer. 



Vidfnsk. Selsh. Skr., 5 Række, naliirvidcn>k, mathem. AM. i Hind. 10 



