88 



Aarenes Lob var udskilt. For at prove dette nærmere, bragtes 1,159 Gram Cinnaiiiein i 

 en blank Platindigel, som forsigtigt blev ophedet og glödet. Plalindiglens Vægt var efter 

 Glödningen uforandret; intet Spor af noget ildfast Legeme var al opdage i den fuldkom- 

 men blanke Digel. 



For at prove om Uklarheden muligen hidrörte fra et Spor af Vand, blev en Deel 

 af Cinnamei'net gydt paa Chlorcalcium og senere forbrændt med chromsyret Blyilte. Af 

 0,196 Gram Cinnameiii erholdtes 0,5728 Gram Kulsyre og 0,109 Gram Vand. Disse Stör- 

 reiser svare til 79,64 oo C. og 6,12 o/o H., og Cinnameïnets Brint- og Kulmængde var alt- 

 saa uforandret. 



Ved at opvarme det uklare, draabeflydende Cinnamein i en lille Retorte, begyndte 

 Vædsken alt at koge, da det i Retorten anbragte Thermometer viste 230° C, men samtidig 

 med Kogningen afsattes et fast Legeme paa Retortens Sider. Uagtet Ophedningen var 

 foretaget med storsle Forsigtighed, havde dog de faa Draaber, som vare overdestillerede, 

 en svag, empyreumalisk Lugt. 



Destillationen afbrodes derfor, og Retorlens Indhold blev gydt i Viinaand til 93° Tr. 

 Heri oplöstes en Deel ved Stuens Varme, men Resten forst ved Blandingens Kogning; ved 

 Oplosningens Afkjöling udskiltes en Deel hvide Fnug. 



Ved at filtrere Metacinnameinet fra den i samme udskilte klare Gelee og behandle 

 denne med Viin til 93°. Tr., viste Geleen sig uoplöselig heri ved almindelig Varme, men 

 oplöselig ved Viinaandens Kogning. Ved denne Oplosnings Afkjöling udskiltes næsten alt 

 det Oplöste i Form af hvide Fnug, som, samlede paa et Filter og torrede ved nogen Tids 

 Henstand i Luften, antoge Udseende af coaguleret Albumin. Udsat for en Varme af 120° C: 

 i et Luftbad smeltede det ikke, men blev gjennemsigtigt, lüg torret Albumin, uden dog at 

 blive sprödt. 



Dette Forhold er saa meget mere mærkeligt, som en Iredie Portion af Cinnameïrt 

 fra samme Tilberedning, der den 26 November 1851 er gydt i en aaben Skaal, paa hvil- 

 ken Dag og Aar er paategnet, og som kun ved en Glasklokke har været beskyttet mod Stöv, 

 men iövrigt har staaet ved Siden af de andre Glas med Cinnamein og Metacinnamei'n i 

 samme Skab, ikke for Tiden udviser nogen saadan forandret Oplöselighed i Viinaand. 



Dog maa jeg tilföie, at den viinaandige Oplosning af denne Portion Cinnamein 

 rodfarver Lakmospapir. 



For at afgjöre, om det i Viinaand tungt oplöselige amorphe Cinnamein havde en 

 lignende Sammensætning som Cinnameïnet, hvoraf det var udtrukket, blev det ved 120° C. 

 torrede, amorphe Cinnameïn forbrændt med chromsyret Blyilte og lidt chlorsyret Kali. 



0,233 Gram amorph Cinnamein gav 0,084 Gram Kulsyre og 0,i3i Gram Vand. Af 

 Metacinnameinet, som blev filtreret fra den amorphe Deel, forbrændtes 0,2.54 Gram, og 

 herved erholdtes 0,749 Gram Kulsyre og 0,144 Gràm Vand. 



