150 



Heraf findes folgende Beliggenhed af Punctel b i Aaret 1829, hvor X er reduceret 

 til Meridianen igjenncm Greenwich, ved Reductionen — 17° 40'. 



Den sandsynlige Usilikerhed af Middelværdien af A er her 2''r,G, hvilket i Breden 

 82° 3' kun udgjör 16',8 af en Storcirkel. Jeg har her med Flid valgt en Mængde Iagtta- 

 gelser i meget forskjellige Breder og Længder, nemlig imellem Brederne 52° 17' og 

 65° 45', og imellem Længderne 91^45" og 147" 24', allsaa i en Længdeforskjel af 56°39', 

 fordi man har indvendt, at man, ved at vælge Iagttagelser i meget forskjellig Beliggenhed 

 mod Magnetpolen, vilde erholde meget afvigende, eller aldeles modsigende. Resultater. De 

 i ovenslaaende Tabel forekommende Afvigelser fra Middelværdien ere imidlertid ikke större, 

 end at de kunne forklares af smaae Usikkerheder i de observerede Declinalioner, og 

 Localvirkninger paa enkelte Puncler, da Bjergformationerne allerede begynde at vise sig i 

 det ostlige Sibirien, især langs Lena Flodens Bredder. De to forste turde vel være de 

 sikkreste, da de grunde sig paa den störste Basis; imidlertid vil jeg beholde Middelvær- 

 dien og antage folgende Beliggenhed af dette Punct for 1829: 



f( = 7"57', ;. = 114°33'. 



Sammenstiller man disse Bestemmelser med den for samme Punct fundne Belig- 

 genhed i Aarene 1770 og 1805 („Unters, über Magnet, der Erde" S. 93 — 94), saa vil man 

 finde, al Længderne Å, med mindre Afvigelse, end man kunde vente, kunne fremstilles 

 ved folgende Formel: 



;. = 19' 23' + 43',407 (<-1608) - 0',076415 (<— 1608)'^ 



Bercjtnct. 



