157 



» det vestlige System i Omegnen af Jakulsk i Sibirien. Paa Kartet Nr. V for 1710 i min 

 Atlas finder man delle Systems Minimum omtrent = 1° ösllig i Meridianen 128° vest Gr.; 

 paa Kartet Nr. IV er Minimum omirent =2° ösllig i Meridianen 120"; paa det nyeste 

 hermed folgende Kart omtrent for 1820 er Minimum omirent = 4 ost i Meridianen 108° 

 vest Ferro eller 125° 40' vest Gr. Delte System synes allsaa i et Par hundrede Aar næslen 

 at have beholdt sin Plads uforandret, ligesom dot lilsvarendc vestlige System i del ostlige 

 Sibirien fra 1770 til vor Tid, men at have eflerhaanden gaaet over lil storre osllige Decli- 

 nalioncr, hvilket let lader sig forklare af begge de sydlige Polers lievægelse mod Vest 

 med meget forskjellig Hastighed. 



Ved Slutningen af den Liste over Declinationen i Nordamerica, som Prof. Elias 

 Loomis har leveret i Silimans „American Journal", Vol. XXIX, 1840, S. 41 — 46, siger 

 han (S. 47): „De almindelige Slutninger, hvortil jeg i min foregaaende Afhandling kom, 

 ere fuldkommen bekræftede ved de foranförte Iagttagelser. De tilkjcndegive alle en lil- 

 bagpgaaende (ösllig) Bevægelse hos Naalen, hvilken begyndte overalt saa tidlig som 1819, 

 og paa nogle Steder maaskee saa tidlig som 1793. Den nuværende aarlige Forandring er 

 omtrent 2 Minuter i de sydlige, 4 Minuter i de mellemste og vestlige Stater og 6 Minuter 

 i Stålerne i Ny-England." Men i Aaret 1819 laae Polen B i Meridianen 274° ost Gr., 

 allsaa 4 Grader vpslenfor Meridianen igjennem Florida, og formedelst dens Bevægelse af 

 J Grad aarlig mod Ost maalte den foröge den ostlige Declination i de vestlige Staler, og 

 formindske den vestlige i de nordostlige, og denne Forandring maalte nalurligen være 

 storre i de nordlige ved Magnetpolen nærmere Punclcr. 



IncUnationens Forandringer i den nordlige Halvkugle kunne ligeledes forklares af 

 de nordlige Polers Bevægelse mod Ost. Polen h laae i Aaret 1000 omtrent i Meridianen 

 af Stockholm og frembragte i hele Europa en storre Inclination, end i vor Tid; den stær- 

 kere Pol B nærmede sig langsomt, og vilde allsaa foröget Inclinationen; men da Polen 6 

 hurtigere fjernede sig, vilde dette formindske den. Denne sidste Virkning maa imidlertid 

 være bleven opvejet af den stærkere Pols Tilnærmelse, hvorved et Maximum indtraadte 

 imellem Aarene 1670 og 1680, da Polen b var kommen til Meridianen 56° og B til Meri- 

 dianen 238i°. Fra Aaret 1680 har Inclinationen aftaget i Europa, idet Nordpolen b fort- 

 sætter sin Bevægelse mod Ost i Sibirien; men da den stærkere Pol B nærmer sig til 

 Europa, saa bliver denne Aftagelse aarlig mindre, indtil et Minimum vil indtræffe mod 

 Enden af nærværende Seculum. Derimod tillager Inclinationen i del ostlige Sibirien for- 

 medelst den ostlige Bevægelse af Polen b, aftager i hele Nordamerica, formedelst samme 

 Bevægelse af den stærkere Pol B, der fjerner sig. 



Jeg skal endnu vise, hvorledes det forholder sig med Inclinalionens Forandring i 

 den sydlige Halvkugle paa nogle faa Puncter, hvor man har en tilstrækkelig Række af 

 Iagttagelser, lil deraf at udlede nogenlunde tilforladelige Resultater. 



