189 



sætte sig i stedse aflagende Störreise ligeud til Spidsen, her eflerhaanden forsvinde, 

 medens Stilkene, hvorpaa de sidde, omvendt tiltage i Störreise og blive til lange kegle- 

 dannede Papiller, der give denne yderste Del af Armen el eget kamlignende Udseende. 

 Disse Papiller synes altid at være stærkest udviklede paa den udvendige Rand af Armen, 

 medens de af dem, der höre til Sugekoprækken paa Armens indre*) Rand, beholde i læn- 

 gere Strækning Spor af Sugekopperne tilbage. 



^ Hos Loligoslæglcns mest anseelige Art, den saakaldle atlantiske Form af Loligo 

 vulgai'is i.mch., men en Form som er en virkelig selvstændig Art, hvilken jeg i en anden 

 Afhandling har tillagt Navnet L. Forbesii Stp., har Hannens fjerde venstre Arm 23 Par 

 Sugekopper udviklede regeimæssigen og i Lighed med Sugekopperne paa samme Strækning 

 af den höire Arm; men fra det 23de Par af aflager Störrclsen af Kopperne pludselig, og 

 allerede det 27de og 28de Pur har dem saa smaa , al de kun ved Hjælp af Lupen kunne 

 lydeligen erkjendes; herefter forsvinde Sugekopperne aldeles, medens Stilkenes muskulöse 

 Rod hæver sig op til en Hoide, der er 3 — 4 Gange saa stor som dens sædvanlige, og 

 bliver til en langstrakt kegleformet Papil. Der er omtrent 40 Par Papiller, og ligesaa- 

 mange Par Sugekopper ere allsaa blevne omdannede; de aftage i Længde i begge Rækker 

 henimod Spidsen, men de, der ere stillede langs Armens ydre Rand, erc i Begyndelsen 

 forholdsvis niere forlængede, hvorimod de senere i en vis Strækning af del omdannede 

 Partie af Armen forkortes og ligge ligesom lave Sauglænder paa Randen af denne. — 

 See Tavle I, Fig. 2.*«) 



*) Ved „indre" og „ydre" Rand af Bug- og Rygaimene forstaacs lier allid den, der ligger Dyrels 5lidt- 

 plan nærmest eller fjernest; ved de to l'ar Sidearnie anvender jeg Udtrykket „ovre" og „nedre" til at 

 betegne de to tilsvarende Rande af Armene, eller de Rækker af Sugekopper, der staac langs med dem. 

 **) Artsmæi'kerne imellem Loligo vulgaris Lmck. og Loligo Forbesii sip. tages bedst af Sugekoppernes Stör- 

 reise og Form paa Tentaklerne; disse ere nemlig paa L. vulgaris fra Middelhavet, saaledes som 

 D'Orbigny og Verang beskriver og afbilder dem, og saaledes som de ogsaa gjeiilindes hos en Form 

 ved vore Kyster, der vistnok tor ansees for L. vulgaris, meget storo i de to midterste Rækker 

 og meget smaa i Siderækkerne, saa at disse sidstes Tversnit kun erc Halvparten af de forstes 

 og deres Hoide kun en Trediedel af hines, medens hos L. Forbesii Sip. de midterste Rækkers Suge- 

 skaale neppe overgaae Siderækkernes i Tversnit og Hoide, og del i det Hele seer ud, som om Tenla- 

 kelkôllen havde fire lige store Rækker af Skaalc. Sammenlignede med Armenes Sugeskaale ere 

 de midterste Tenlakelrækkers Skaaler hos Loligo vulgaris 2 — 3 Gange saa store som de störste Skaaler 

 paa 3die Arm, medens de hos L. Forbesii neppe ere en Trediedeel stôrre. — Hornringen i de mid- 

 terste Rækker af Kopperne hos L, vulgaris har kun den ene halve Omkreds finlandet, medens den 

 anden Halvdel er tandlös eller kun bærer en Gruppe af "1 — 5 smaa bulle Tænder (hos vor nordiske 

 Form ere disse endog de eneste Tænder paa llornringen) ; hos Loligo Forbesii bærer Ringen helt 

 omkring talrige spidse Tænder, i Reglen skiftevis störrc og mindre. Hos denne have ogsaa Sidcrækkernes 

 Skaaler Hornringen helt besat med næsten ligestore Tænder, medens hos L. vulgaris Hornringen der 

 har liôie spidse Tænder i den höiere Halvdel og er næslen tandlös i den nedre. I Farvetegningen harendnu 

 L. For6esi! det Udmærkende, at Farvesækkene forene sig til lange linieformede Pletter eller Striber 

 paa Siderne af Forryggen og ligeledes langs ned med Bngfladens Sider. Disse lange môrke Tegninger 



