193 



det var derfor at vente^ at den ogsaa i Forplantningens Former vilde slutte sig til dennes 

 Arier. Delle synes den ogsaa at gjöre, forsaaviilt man kan dumme efter den ene Art, 

 som jeg har havt Lejlighed til at undersöge i et större Antal Exemplarer: Sepiot. sepioi- 

 dea VI. fra Antillerne*). Som Figur 4 viser, er den venstre Bugarm virkelig omdannet i 

 Analogie med Loliginernes, men dog med sit særegne Præg, idet Stilkene til den ydre 

 Række af Sugekopperne ere blevne omdannede til sammenirykle bladformede Papiller, der 

 ved en skraa Hudbro ere forbundne med de til bulle Forhöininger omdannede Roddele 

 af Stilkene til den modsatte Række af Sugekopper. Omdannelsen begynder omirent med 

 den 30le Kop og omfatter omtrent 28 Par Kopper. — Endnu maa fremhæves, at Sepio- 

 teuthis - Hannens höire Bugarm ogsaa er kjendelig forskjellig fra Hunnens derved, 

 al den i dens yderste Trediedel er besat med saa smaa Sugekopper, at de neppe ere 

 synlige, og det er saaledes al formode, at den höire Ann hos Sepioteulhlsslægten under- 

 slötter den venstre i den Rolle, denne har at udfore. 



Til de to Slægter Loligo og Sepioteutliis, hvilke ifölge D'Orbigny danne en Gruppe 

 for sig selv, knytter jeg endnu en Slægt, grundet paa lo mærkelige smaa Blæksprutte- 

 arter, som ligne saa meget Figurerne af visse mindre Loliginer, f. Ex. Loi. brevipinnis Les., 

 at det ikke skulde undre mig, om det var nærslaaende Former, der vare beskrevne 

 under delle Navn. De danne imidlertid en meget karakteristisk lille Slægt for sig, som 

 jeg mener bor stilles tæt op til Lo/«g'oslægten, uagtet den mangler en af de hidtil som 

 væsentlig ansete Karakterer for Lo%ogruppen, nemlig Muskeltömmer paa Tragten, og i 

 denne Henseende slutte de sig til Sepiola-Rossiagruppen, til hvilken de ogsaa nærme sig 

 meget i Sugekoppernes Bygning, idet disse ikke have det smalle ophöiede Baand rundt om 

 Hornringen, hvilket altid findes hos Loliginer og Sepiotculher; men i alle andre Henseender 

 synes de mig at være ægte Loligines. For al erindre om delte nære Slægtskab, har jeg 

 midlertidigen kaldt denne Slægt Loliolus, el Navn, der er el Diminulivum af del „LoHus", 

 hvoraf Loligo efter Ga:,a antages al have sin Oprindelse. Hos begge disse Loliolusarlev, 

 hvis Hanner ere aftegnede Fig. 5 og 6, og som let adskilles fra hinanden ved Sugekop- 

 pernes forskjellige Slörrelse paa anden og Iredie Arm , er nu ogsaa den venstre Bugarm 

 omdannet, men i en langt hijiere Grad end hos de lo foregaaende Slægter, da den nemlig 

 i hele sin Længde ikke har det mindste Spor af nogen Sugekop, idet Fladen, hvorpaa 

 Sugekopperne skulde sidde, endog er bleven til en sammentrykt, bultandet Kant; alle 

 denne Kants Tænder ville findes at være opstaaede af de sammensmeltede Roddele af 



*) At Slægtens ôvrige Arter, der alle ere fra det indislte Hav og dettes store Bugter, har jeg ikke 

 kunnet undersöge nogen Han. Jeg vil i den Anledning bemærke, at jeg ikke endnu har draget noget 

 af det ved Galatheaexpeditionen vundne Materiale ind i ündersögelsen. 

 VideDsk. Sclsk. Skr., 5 Række, naiurvidensk. Diathcm. Aftt. 4 Bind. —^ 



