195 



end 0.5°""Gjenneiiisnit, og deres Hüide er langtfra saa stor. Armens Omdannelse beslaaer 

 imidlertid ikke alene i denne Sugekoppernes Tilbagetræden; denne bliver egentlig endog 

 forst ret iöinefaldende derved, at tvende andre Forhold stöde sammen dermed. Armen 

 bliver nemlig paa det nævnte Partie meget bredere, saavel derved, al Mellemrummet mellem 

 de tre ovre Rækker af Sugekopperne bliver större, hvorved altsaa de i sig selv saa yderst 

 smaa Kopper, der rykkes længere fra hinanden, niaae synes ubetydeligere, som derved, 

 at Hudbræmmen, der fölger langs med den ydre Række af Sugekopper og som paa den 

 övrige Strækning af Armen kun er temmelig smal, her udvikler sig betydelig og bliver 

 næsten ligesaa bred som Armens Flade. Dernæst ere de Muskelparlier, der ligesom ud- 

 gjörc Kopstilkenes Rod eller fra hvilke disse Stilke ligesom have deres Udspring, blevne 

 udviklede paa en egen Maade, idet de have hævet sig og ligge som et Slags Skraahjælker 

 tvers over Armen og krydse tildels hinanden, hvorved der opstaaer en Mængde Gruber, 

 som især ere dybe imod Armens ovre Rand. Endelig har Huden overalt i disse Gruber 

 og paa Voldene, der adskille dem, foldet sig til ophöiede tynde Hudblade, der lobe net- 

 formig sauimen og give hele Armens Overflade i delle Partie en vis Lighed med den 

 indvendige Side af et Kalvekallun. Denne grubede og netformede Bygning af Overfladen, 

 der allermest bidrager til, at Sugekopperne unddrage sig Öiet, holder sig ikke alene til 

 Armens egentlige Overflade, hvor den er stærkest mellem de tvende ydre Rækker af Suge- 

 kopper, men udbreder sig fra denne over paa den tilsvarende Del af Armens Sidebræmme. 

 Det tor neppe betvivles, at denne særegne Bygning tilsigter en stærk Slimafsondring; men 

 i hvilkel speciellere Öiemed derved Sædmassens Overbringelse paa Hunnen kan lettes, 

 niaa det være forbeholdt senere Iagttagelser at oplyse. — Den 10de eller Ilte Kop i hver 

 af de fire Rækker træder pludselig op med sin rette Störreise og Form, og fra dem af 

 og ligeud til Spidsen er der ikke nogen mærkelig Forskjel mellem denne Ann og Armen 

 paa den modsatte Side, eller mellem Hannens Arme og Hunnens. 



Hos Sepia inermis v. Bass,, der tilhorer del indiske Hav, men hvoraf Museet kun 

 besidder eet mandligt E.xemplar, og det et lille af neppe fire Tommers Længde, finder jeg 

 delte Forhold endnu mere eiendommelig udviklet. Den nederste Halvdel af Armen, (see 

 Tavle I, Fig. 8), besidder aldeles ingen Sugekopper, men er i hele sin Brede uddannet 

 ligesom den ydre Side af del tilsvarende Partie af Armen hos Sepia officinalis, idet en 

 Mængde Gruber ere ved niere fremragende Hudfolder tydelig nok ordnede i Belter, der 

 gaae tvers over Armen. De stærkeste Tverfolder synes at antyde Beliggenheden af de 

 Muskelparlier, hvortil Sugekopstilkene heftes, og efter deres Antal turde man da antage, 

 at omtrent 20 Tverrader af Sugekopper vare forsvundne. Begge Armens Rande have 

 Tilböielighed til at folde sig imod hinanden, og allsaa ligesom at danne en meget lang- 

 strakt Sugeplade eller Gribeplade. Det nævnte Exemplar, hvorefter Figur 8 er tegnet, 

 var desværre noget slapt og mindre vel bevaret; et bedre bevaret kan niaaskee vise Spor 



25* 



