209 



den dækkende Hud, naar Armen naturligcn og af sig selv oprulledes, en Udviklingsmaade, 

 der ingen Vanskelighed gjör for de hidtil iagttagne Arter, men om hvilken man imidlertid 

 vanskeligen her kan gjöre sig et klart Begreb, paa Grund af den omsluttende Sæks Form 

 og Stilling. Det maa i den Henseende erindres, at den eneste kjendte Hectocotyl , til 

 hvilken min Form i Manglen af Ryghule og Tilstedeværelse af „Gjæller" slutter sig, er 

 den paa Hunnerne af Tremoclopus violaceus af KöUiker fundne og beskrevne, men hvis 

 Udvikling man endnu ikke kjender, da man hidtil, ikke har kunnet finde Hannerne til denne 

 Cephalopod.*) 



At denne Hectocotyls blæreformig eller pæreformig opsvulmede Endedel modsvarer 

 den ollnævnie Endeplade eller Eiidedup hos Octopus og Ileledone, har forekommet mig 

 sandsynligt, og ligeledes, at den lange Traad eller „tlagellum", der undes hos alle 

 Hectocotyler og hos dem alle udspringer paa samme Sted, nemlig hvor Vinklen af den hos 

 Oclopus og Heledone beskrevne Hudvold ligger, kunde være netop Spidsen af hin Vinkel, 

 der var blevet mere udtrukket og forlængel (smlgn. Fig. 4 d) ; kun niaatte den da ikke være 

 nogen A.xedel. Del har ogsaa forekommet mig rimeligt, al den muskulöse' Hudrand, der 

 paa den hectocotyliserede Arm hos Octopus og Heledone danner den beskrevne Rende 

 eller Halvkanal, men som iövrigl kun er en eiendommelig Uddannelse af den llud, der i 

 en större eller længere Strækning folger langs med Armene hos alle Octopoder, kunde 

 være netop den samme Hud, der hos Aryouauta og Tremoctopus Carence indsvober hele 

 Hectocotylen i dennes indrulledc Tilsiand. og som ved Armens senere Udkrængning, ilolge 

 de af Verany og Vogt offenliggjorte Iagttagelser, tillige kommer til at danne en Ryghule 

 ved Armens Rod, medens denne Rende med Hensyn til sin Betydning snarere kommer til 

 al modsvare den til Sædmassens Jlodlagelse og Overforelse bestemte indre Kanal i Rygsiden 

 af Hectocotylen.'^*). Men alt dette er imidlertid kun Antydninger. Jeg maa noies med al 

 have i Almindelighed paavist alle de her beskrevne Dannelser og Overensstemmelsen i 



*) Denne Overensstemmelse imellem Hectocolyleine til de to Arter, der have Svoniniehudcn saa stærUl 

 udviklet imellem de to overste Par af Armene, kan forelubigcn tjene til Stötte for en anden Fordeling 

 af Arterne under de to Slægtsnavne Tremoctopus og Philonexis , omtrent saiiledes som Gray, Mollusca 

 of the british iMuseum S. 2-J-27, har forsôgt del. 

 **) Jeg henviser forövrigt til de senere Aars om de tre bekjendte Artei- af tlectocotjlcr allerede rige og 

 interessante Litteratur, og da især til: 



Kolliker. Berichte von der königl. zootomisch. Anstalt zu Wûrzburg. 1)^49. 

 Verany. Mollusques méditerranéens. 1851. PI. 41. p. 126-28. 



Ileinr. Müller, Zeitschrift für wissensch. Zoo). 1853. S, 1-35 og S. 346-358. Taf. I. (cfr. Ver- 

 handl. der physikalisch-medicinisch. Gescllsch. zu Würzburg. 1851. og Ann. d. scienc. natur. 

 Tom. XVI. 1851 — udk. 1852). 

 Verany et C. Vogt. Annales des scienc. naturelles. Tom. XVII. 1852 (udk. 1853). p. 148-185. pl. VI. 



VII, VIII, IX. 

 Lcuckarl. Zoologische Untersuchungen III, 1854, S. 91-109. Taf II. f. 19-22 (smi. Hiiiir. 

 Müller. Verhandl. der phys.-med. Gesellsch. zu M'ürzhurg 1854. S. 332). 



Vidensk. Selsk. Skr., 5 Række, naiutvideosk. malhem. Afd. 4 Bind. 27 



