214 



Uagtet de foranförte ydre Kjönsforskjelligheder allsaa baade have vist sig tydelige 

 og viglige, ere de dog hidtil ikke blevne opfattede af Naturforskerne, noget, hvorom 

 idelmindste de fleste af disse efter Læsningen af det Foranstaaende ville være enige med mig. 

 Til en lydeligere Anskuelse af denne Mangel ved vor nuværende Kjendskab til Cephalo- 

 poderne vil det imidlertid neppe være overflödigt — men fra den anden Side haaber jeg, at 

 det til dette Öiemed ogsaa vil ansees for aldeles tilstrækkeligt — at anföre tvende Ytlringer 

 om disse Forhold fra den allerseneste Tid; de ere fra ifjor og fra iaar og ville efter min 

 Mening fuldeligen vise Kundskabernes Status til den Tid, da de bleve nedskrevne. I den 

 nye Udgave af „Lectures on comparative Anatomy and Physiology. London 185.5" bar saa- 

 ledes den berömle engelske Anatom, Professor Owen, ikke andre Forhold hos Octopo- 

 der og Decapoder al stille ved Siden af de ofte omtalte ydre Kjönsafvigelser hos Argo- 

 nauta., end folgende: „In Ihe Calamary (Loligo vulgaris) the gladius of the male is one 

 fourth shorter, but is broader Ihan that of the female. The sepiuin of the Cuttle (Sepia) 

 shows a similar, but not so much, sexual difference in its proportions" p. 628, og kjen- 

 der altsaa af saadanne Træk kun det efter Kjönnene bredere eller smalere Rygskjold. 

 Endnu mindre har Professor Lenckarl at stille ved Siden af disse Argonaiilaens og Tre- 

 moctopodens Kjönslorhold; thi i de i disse Dage modtagne: „Nachträge und Berichtigungen 

 zu dem ersten Bande von J. van der Hoevens Handbuch der Zoologie" Leipzig 1856, von 

 Rud. Leurkarl, finder jeg, at denne ved sine Sammenstillinger af Dyrenes Kjons- og For- 

 plantningsforhold bekjendle Forfatter yltrer i Anledning af hine to Slægter: „Unter den 

 übrigen Schnecken sind bis jetzt noch keine Fälle eines geschlechtlichen Dimorphismus 

 beobachtet, denn die von Van der Hoeven hervorgehobene, und (laut brieflicher Millheilung) 

 neuerdings bestätigte Verschiedenheit der Tasterbildung bei dem nuinnlichen Nautilus,...., 

 kann doch kaum dem sonderbaren Verhalten jener Cephalopoden an die Seite gesetzt werden." 

 Jo mere nu iövrigt disse Forhold have været oversete, jo nærmere ligger 

 det Spörgsmaal, hvorledes de have kunnet undgaae Opmærksomheden, og til Svar her- 

 paa maa jeg anföre, at jeg antager, at de virkeligen oftere maae være blevne bemær- 

 kede af Naturforskerne, men at disse maae have anseet dem for sygelige Udviklinger eller 

 for tilfældige Beskadigelser , af hvilke en Regeneration endnu ikke havde udslettet Spo- 

 rene. At D^Orbigny saaledes har tolket som Sygelighed, hvad der, eller min Mening, er 

 Tegnet paa de forplantningsdygtige Hanner hos Sepiolas\ægten , har jeg allerede omtalt, 

 og at den korte heclocolyliserede Octopod- og Heledone-Arm er bleven anseet for en 

 beskadiget eller mutileret Arm, hvis tabte Endedel endnu ikke var udvoxet, mener jeg, 

 gaaer lydeligt nok, om end middelbart, frem af de talrige Figurer af disse Dyr, som 

 ere i Videnskabens Besiddelse; ikke en eneste af disse har jeg hidtil kunnet finde med 

 en saadan mandlig Arm, og da det dog er utænkeligt, at navnlig af saa mange, paa saa 

 forskjellige Steder og til saa forskjellige Tider aflcgnede Octopoder, hvis Hanner have 

 forekommet mig at være idelmindste lige saa hyppige som Hunnerne, ikke enkelte skulde have 



