223_ 



forste Led er i Regelen det længste C'ios ni eller dog hos otte af fjorten Arter), sjeldnere 

 af lige Længde med tredie (hos tre eller to Arter) eller endog kortere end dette (hos to 

 eller tre Arter')- Formen er hos nogle Arter (de med korte Öine) bred, noget flad- 

 trykket og bladagtig, paa Midlen ligesom udhulet for at optage Üiekuglen; hos andre 

 derimod mere trind, tykkest ved Roden, gradevis aftagende mod Enden, eller omvendt 

 kölledannet. Hos alle findes en Torn anbragt paa den ydre Rand omirent i en Tredicdeel 

 af dennes Længde (fra Roden regnet). Det er foran denne Torn, at Leddet begynder at 

 blive smallere eller at tilspidses, og den angiver saaledes ligesom Grændsen for en Deling 

 af det i en Rocldeel og en Endedeel. I den forste af disse indeholdes hos denne Slægt 

 Horeredskabet , og dette fremtræder hos alle Arterne (selv de storste, lios hvilke Integu-llürcrcdsUalict. 

 menterne ere lidt mindre gjennemsigtige) med en Tydelighed og Bestcmllied, der ikke 

 lader Noget tilbage at önske; dog i Bygning staaer det endnu paa det laveste og simpleste 

 Trin, hvorunder dette Sandseorgan vides at vise sig.") Det udgjores nemlig af en i 

 Regelen ægdannet Hudsælt, som er fyldt med en klar Vædske og tillige indeholder en meget 

 haard, skinnende, temmelig kuglerund Höresteen, samt modtager en fra Hjernen udgaaende 

 Nervegreen. Beliggenheden af Redskabet er mod Leddets ydre Rand, tæt op til denne 

 og kun meget lidt bag den nysomtalte Torn, og det indtager en betydelig Deel af Roddelens 

 Længde, men kun den ydre Halvdeel af Breden'''), medens derimod den indre, tykke og 

 opsvulmede, opfyldes af Muskelmasse og en stor Nerve, som strækker sig gjennem hele 

 Leddet og fortsættes i de folgende. Andet Led er i Regelen det korteste af Skaftets Led, 

 altid kortere end forste Led og kun hos to blandt fjorten Arter af lige Længde med tredie 

 Led, hos to andre endog længere end delte; i Tykkelse stemmer det omtrent med dette 

 sidste. Kun een Svöbe, den ydre, er hos denne Slægt fuldt udviklet; dens Længdeforhold 

 er ovenfor berörl; iovrigt hestaaer den, efter det hos Reierne sædvanlige Forhold, af en 

 tykkere , kort Roddeel (dog udviklet til forskjellig Tydelighed) , hvis indre Side er 

 bevæbnet med et Antal Borsletværrækker (der give en Antydning af den iovrigt meget 

 svagt udtrykte eller aldeles forsvindende Ledinddeling, t. Ex. tab. I, fig. 1. c), og en 

 tynd, mangeleddet Snert. Den indre Svöbe maa siges kun ut være tilstede i Rudiment, bisvöIich. 

 eftersom dens Længde ikke, eller kun ubetydeligt, overgaaer den ydres Roddeel; men den 

 viser hos Kjönnene en mærkelig og usædvanlig Forskjellighed. Hos Hunnerne er den 



') Ilos yngre Individer ;if S. Fris» liar jeg fundet forsle Led lidt kurtcrc end tredie, Iios gamle derimod 

 forste og tredie lige lange. Ogsaa S. serrulatus viser nogen individuel Afvexling. Derfra det Vexlende 

 i Angivelsen ovenfor. Man sammenligne iovrigt Udmaalingslabellen. 



-'1 Om Höreredsknbernc tics de tifôddcde Kræbsdyr findes udföiligere Bemærkninger nedenfor. 



3) See lab. I, fig. 1, c-x; tab. II, fig. 2, c og fig. 3, c; lab. III, fig. 4, c; fig. 5, c; fig. 6, c; fig. 7, a; 

 fig. 8, d; lab. IV, fig. 9, e og c'; fig. 10, b; fig. 12, b; tab. V, fig. U, b. 



