22å 



ganske simpel, bestaaende af omtrent fem eller sex Led'J, af livilko del forste gjerne 

 overgaaer de folgende betydeligt i Tykkelse. Hos Hannerne derimod skjelner man mellem 

 en lykkere, treleddet Roddeel og en tynd, omtrent 7— 8-leddct Snert. Og Ira Roddelens 

 forste Led udgaaer i Enden paa den ydre Side en toleddet, krum, meget tynd og særdeles 

 spids Honikrog"), hvilken med sin Spidse synes at passe i en Fure eller Rende langs 

 den ydre Side af Skaftets tredie, hjerteformigt udvidede Led""). Paa denne Maade frem- 

 bringes et Slags Griberedskab, om hvilket man, indtil nærmere Erfaringer opnaaes, maaskee 

 tor formode, at det kunde tjene under Parringen til at fastholde Hunnerne eller deslige. 

 Men, hvad Mening man maatte have om delte Redskabs Anvendelse, bliver det allid et 

 mærkeligt Fænomen, da man intet Lignende kjender hos nogen anden Decapod. *). 



Nederste De nederste Folere ere anbragte under de oversle, og udmærke sig kun ved den 



Fölcrc 



■ overordentlige Længde af den særdeles tynde, af utallige Smaaled sammensatte Svöhe (der 



dog hos Spirilus-Excmplarer alleroflesl savnes tildels eller ganske). Hvor jeg har fundet denne 

 ubeskadiget, har den overgaaet Dyrets Tolallængde tre til fire Gange eller endnu mere. Det synes 

 vanskeligt at forklare, hvorledes disse saa smaa og saa skröbelige Skabninger, der tilmed 

 leve i det aabne Hav, ere istand li! at bevare et saadant Redskab; ligesom ogsaa delles 

 speciellere Anvendelse vel endnu er en Gaade. — Forholdet af disse Foleres Skafl og af 

 det bladdannecle Vedhæng er i det Væsentlige det sædvanlige. Jeg vil kun bemærke, at 

 Skaftels sidste Led viser nogen Afvexling i Længdeforhold og Form; hvorfor jeg har 

 troet at kunne gjöre Brug af det ved Arlsadskillelsen. — Det bladdannede Vedhæng har 

 en temmelig betydelig Længdeudvikling (det udgjör gjerne en Sjettedeel til en Femtedeel 

 af Totallængden), men er smalt eller nærmer sig det Liniedannede, dog i forskjellig Grad. 

 Den sædvanlige Torn i Enden af den ydre Rand er tilstede, men er kun lille. Forholdet 

 mellem Længden og Breden af delle Vedhæng er ikke uden Nytte ved Arternes Adskillelse. 

 Munddrle. Munddelene stemme baade i Tal og Form overeens med Reieafdelingens regel- 



mæssige Forhold, forsaavidt det Væsentlige angaaer. Men paa den anden Side vise de 

 tildeels smaa Forskjelligheder hos Arterne indbyrdes. Imidlertid har jeg ikke anseet det 



') Hos enkelte Arter har jeg slet ingen Ledinddeling kunnet skjelne. 



'-) Enden af denne Krog er (idelmindstc hos nogle Arter) paa den concave Side forsynet med flere 

 Rækker smaa Vorter; ogsaa synes denne Krog ligefra Roden af at gjennembores af en Kanal (?), som 

 aahncr sig (saaledes har det idctmindste forekommet mig hos ncjgle Arter) foran Vorternes begyn- 

 delse. Tab. I, lig. I, c— y, z og z'. Kun een Art, S. serrulalus, har to llornkroge, tab. IV, fig 12, b'. 



') Dette Led er stundom paa den udbuedc Side forsynet med et Antal parallele Tværstriber, hvis Betyd- 

 ning er mig nbekjendt. 



■•) Angivelserne om Bisvôben hos Milne Edwards {deux petits appendices filiformes rudimenlaires — Ann. 

 d. se. XIX, 437 — og deux filaments rudimcntaires — Hist. d. Crust. II, 427 — ) maa berigtiges efter 

 Ovenstaacnde. Selv Jlanncrnc have ikke to lîisvoher, nicn kun een i Enden klöftct. 



