228 



bclydeligt længere end försle, og luigjör fra omirent Halvdelen af Tolallængden lil lienimod 

 5 af denne. I Reglen er det kortere end tredie Kjæbepar, nicn hos een Art har jeg 

 dog fundet det af lige Længde med dette, og hos en anden endog ganske lidt længere. — 

 Tredie Fodpar overgaaer altid den halve Totallængde, men naaer aldrig fuldt ü af denne; 

 hos fem Arter har jeg fundet det længere end tredie Par Kjæbefodder, hos fire Arter 

 kortere. — Fjerde Fodpar er i det Höieste halvt saa langt som tredie, men udgjör stun- 

 dom endog kun en Fjerdedeel af dettes Længde. Dets Forhold lil Totallængden er höiest 

 som 1 til 3A, men det synker ned til at indeholdes fulde sex Gange i denne. Paa Grund 

 af den ringe Slörrelse bliver del vanskeligt nok at iagttage, og kan som ISevægelscsrcd- 

 skab vistnok betragtes som rudimentairt eller dog næsten rudimentairt. Fuldkommen 

 rudimenlairt er femte Par, som indeholdes fra omtrent 7 Gange til 23 Gange i Tolal- 

 længden. 



De tre forste Par Brystfödder kunne, efter deres tynde, trinde Form at slutte og 

 ifölge deres Bevæbning, der bestaaer i talrige, meget lange, men tynde Torne paa de 

 sidste Led, kun være skikkede til krybende Bevægelser (ikke til Svömning). At bestemme 

 deres Ledantal er af flere Grunde vanskeligt: dcels fordi Rodleddenes Adskillelse bliver 

 temmelig utydelig, deels fordi eet eller to af de sidste Led mere eller mindre bestemt 

 synes at dele sig i en Mængde Smaaled. Imidlertid troer jeg dog med nogen Sikkerhcil 

 at kunne angive sex Led som Regel; forste Fodpar (Tab. I, fig. 1, n) har tre l^orle 

 Rodled og dernæst tre lange Led, af hvilke det sidste tydeligt viser Smaaled. Hc^j 

 andet (Tab. 1, fig. 1, o) og tredie Fodpar ere de to forste Led korte, de tre folgende 

 meget lange, det sjette — Tommelen eller det, som bidrager til Saxens Dannelse, — 

 rudimentairt, og det er næstsidste Led, som her synes at dele sig i Smaaled.') De to 

 sidste Fodpar (Tab. I, fig. \, p og p') niaae efter deres Bygning afgjort kaldes Svömme- 

 födder, idet deres fire sidste Led ere stærkt fladtrykkede og i Reglen langs Randen for- 

 synede med en lætsluttet Række af lange Fjerborster; de to sidste Led ere ikke synder- 

 ligt smalere end de foregaaende, det sidste af langstrakt oval Form. Men hvad der skal 

 opnaaes ved Svömmefödder, der, hvad Störrclsen betrælTer, ere i en næsten rudimentair 

 Tilstand, er endnu ikke oplyst. Maaskee blot Fornyelse af det Gjællcrne omgivende Vand? 

 Bagkroppen. Bagkroppen har allid en stærkt sammentrykket Form, hvilken især er meget iöine- 



faldende med Hensyn til dens bageste Ringe, fornemmelig den sjette. Længdeforholdet af 



') 1 disse Smaaled kunde man maaskee finde ligesom den försle laa Antydnin^r af et Forhold, som med 

 langt stone Sirliglied og Bestemthed fremtræder hos adskillige andre Reicr (^llippolijle, Lysmala, 

 Slenops O.S. V.); hvorved dog bliver at mærke, at Delingen i .Smaaled hos Slægten Sergesies ligesom 

 fremkaldes ved de paagjældende I.cds stærkere Tornevæbning, idel hver Torn udfordrer en fra Leddet 

 fremspringende Knude eller Rand til sin Undcrstöltelse og Articulation: en Omstændighed, som aldeles 

 ikke gjentager sig hos de andre nysnævnte Reieslægter. 



m 



