234 



Geogiapliisk Jeg skal slulte disse almindelige ncmærkninger over Sergesterne med en Oversigt 



le e »e. ^j. jgj,gg geographiske Udbredelse, ved hvilken jeg fra Nord gaaer mod Syd, Slægtens 

 rellc Hjem. Den fra Grönland nedsendte, men, som det synes, særdeles sjeldne S.arclicus, 

 Kæmpen blandt Sergesterne, er fanget paa nogle og tredsindstyve Graders nordlig Brede; 

 den lille, ved flere eiendommelige Formforliold udmærkede S. Rinkii træffes, og neppe 

 saa ganske sjeldent, i Nordhavet syd for Grönlands Sydspidse, dog saa nær denne, at 

 Arien med Ret synes mig at kunne henfores under Grönlands Fauna. Fra det nordligste 

 Kattegat har jeg seet enkelte Exemplarer af tre Arier (af hvilke dog den ene besidder 

 tilstrækkelige Forskjelligheder lil at betragtes som Typus for en ny Slægl). Den Art, som 

 har givet Milne-Edwards Anledning til al opstille Slægten — S. atlaniicus — er fanget 

 ud for Azorerne, allsaa omtrent paa 40°n. Br., og S.bracchyorrhos paa omtrent 30°n.Br. 

 Saaledes udbrede syv Arier sig gjennem Atlanterhavet og dels Bugler nord for Vendekred- 

 sene, medens Slægtens övrige mig hidtil bekjendle Arter, ni i Tallet, tilhore Atlanterhavet 

 indenfor Vendekredsene indlil 8° s. Br. Af en af disse Arter, S. Frisii, har jeg undersögl 

 Exemplarer fra 20 indtil 13^ n.Br., men ikke sydligere; hvorimod de övrige olle, efter 

 de den frisiske Indsamling ledsagende Angivelser, skulle være tagne saa at sige paa 

 samme Plet, 4^ n. Br. og 21"" v. Lgd.') Hvorvel Sergestes-Slæglen, efter de forhaanden- 

 værende Facta, allerede viser sig at besidde en betydelig Udbredelse, synes dog del 

 tropiske Hav nær Linien at maalle betragtes som dens rette Hjem, og at frembyde ligesom 

 del Middelpunkt, hvorfra den straaler ud i alle Retninger.-) At den vil kunne forfölges 

 betydeligt længer mod Syd, end den hidtil er fundet, forekommer mig idetmindsle hoist 

 rimeligt. Om denne Form ganske skulde savnes i det stille og indiske Hav, maae tilkom- 

 mende Undersögelser oplyse; thi den Omstændighed, at Dana blandt sine rige Samlinger 

 i disse Egne ikke berörer den, tor naturligvis lige saa lidet ansees som afgjörende, som 

 at jeg forgjæves har sögt den blandt de mindre Kræbsdyr, det kongl. naturh. Museum 

 besidder fra de berörle Have. 



1) Derved udelukkes dog ikke, at idetmindste enkelte Exemplarer af de fleste af disse Arter ogsaa ere 

 trufne (Univcrsitets-Jluseels Indsamlinger) saavel nord som syd for den angivne Brede. Af en enkelt 

 Art, S.ancylops, er endog el eneste Exemplar fanget langt udenfor den nordlige Vendekredses Grænd- 

 scr, nemlig paa 34'^ n. Br. ; men dette Idlver vistnok at betragte som en paafaldendc Anomalie. 



2) At saadanne Coniralpunkler gives for adskillige Kræbsdyrformcr, lærer Erfaringen. Medens til Ev. 

 Slægten Porcellana forekommer gjennem mange Have spredt i enkelte Arter (een Art i Kattegat, to 

 Arter i Middelhavet, een Art i Vestindien, en anden i den mexicanske Bugt, een Art i den persiske 

 Bugt, een Art paa den chinesiske Kyst o. s. v.), har jeg ved Valparaiso kunnet sande elleve eller tolv 

 vct adskille Arter af denne Form paa ringere Udstrækning end en halv Uliil; hvorfor jeg mener med 

 Grund at turde betragte den chilesiske Kyst som Ceniralpunktet for Poiccllanenie. Og paa lignende 

 Maade vilde man i de nordiske Have kunne eftervise .Middelpunkter for adskillige Former, saasom 

 Annnyr, Ilipjinhjle, maaskee ogsaa for Gammarns og Aviphilkoe o. s. v. 



