239 



Forste Par Buglemmers (fig. 1, q) Længde indeholdes omtrent fire Gange i Total- 

 længden. Roddelen temmelig tynd, omtrent tre Gange saa lang som tyk; Aaren tynd, 

 næslen dobbelt saa lang som Roddelen, svagere bürste væbnet end hos folgende Art. 

 Borsterne ere vel Fjerborstcr, men Sldebörslernc imidlertid særdeles korte (fig. 1, q"). 

 De for Hannerne eiendommelige, mellem disse Fodder udspændte Vedhæng (fig. 1, q') ere 

 stærkt udviklede, forholdsvis af bred Form. 



Andet Par Biiglemmer (fig. I, r) har meget plumpere Roddeel end forste Par; dennes 

 störste Tykkelse er næslen lig med dens halve Længde; den indre .\are er lidt længere end 

 Roddelen, den ydre næslen dobbelt saa lang; (Forholdet mellem den indre Aare og Roddelen 

 kan ansættes som 13 til H, mellem den ydre og Roddelen som 21 til 11). Det fra den 

 indre Aares Rodknude eller Rodled paa den indre Side udgaaende, for Hannerne eien- 

 dommelige, lille, noget ovale Vedhæng (x) har jeg paa den indre Rand fundet væbnet 

 med fire, forholdsvis store, mod Enden sauglandede Torne, i Enden med fire meget kor- 

 tere, lanceldannede Torne. 



Tredie Par Bugleinmer (fig. 1, s) har lige Længde med forste og andet Par og 

 er ubetydeligt længere end fjerde; hos begge disse Fodpar danner den indre Aares Rodlcd 

 en temmelig slor, ægdannet Svulst. Forholdet mellem Aarer og Roddeel er iövrigt som 

 hos andet Par. * 



Femte Par Biiglemmer (fig. 1, I), hvis Længde omtrent indeholdes fem Gange i 

 Totallængden, og hvis i Enden lige afskaarne Roddeel er endnu plumpere end hos de 

 foregaaende Par, idet dens störste Tykkelse fuldkomment udgjor Halvdelen af dens Længde 

 eller endog derover, har derimod kortere Aarer (den indre ubetydeligt kortere end Rod- 

 delen, den ydre en halv Gang saa lang). 



Det melleinste Halevedhæng (fig. i , u) indeholdes lidt mere end otte Gange i 

 Totallængden, udgjor omtrent 3 af sjette Rugrings Længde, og naaer kun lidt ud over 

 de ydersle Halevedhængs halve Længde. Formen er meget langstrakt (den störste Brede 

 indeholdes fulde fire Gange i Længden), gradevis tilspidset i Retningen bagud, dog mod 

 Enden ligesom afskaaren. I de sidste to Trediedele af Længden er det langs Siderne 

 forsynet med store, lætstillede Fjerborster, hvilke begynde at vise sig bag en paa Under- 

 fladen stærkt fremtrædende Knude, — Gadborsregionen, — som dog ogsaa paa Siderne sees 

 som en Bugle. Fra hvert af Halevedhængets bageste Hjorner (fig. 1, u') udgaaer mellom 

 Fjerborsterne en meget lille, men dog tydelig, forholdsvis stærk, lige bagud rellet Torn; 

 det lille Mellemrum mellem de to Torne er svagt udadboiet. 



Det sjette Par Buglemmers eller de ydre Halevedhængs indre Aare (fig. 1, v, x) 

 rager vel bagtil langt ud over Spidsen af det mellemste Halevedhæng, men overgaaer 

 imidlertid, efter at være adskilt fra sin Roddeel, dette kun ganske ubetydeligt i Længde. 

 Den ydre Aare (y) derimod forholder sig til Længden af den indre og til det mellemste 



