241 



(liu;. 7, il), indeholdes 3i Gange i Svöbens Længde og har kun g af Rygskjoldels Længde; 

 det indbyrdes Længdeforhold af dets tre Led er 2+ly'i, + \^\, eller, med andre Ord, det 

 forste Led har næsten lige Længde med de to folgende tilsammen, og disse ere indbyrdes 

 af lige Længde. Forste Led iôvrigt omtrent af samme Beskaffenhed som hos foregaaende 

 Art; dog er det vistnok meget betegnende for nærværende Art, at den store og spidse 

 Torn paa Horedelens ydre Rand er ligesom præssel tæl op til Leddet, eller i alt Fald ikke ved 

 noget betydeligt Mellemrum adskilles fra dette; andet og treilie Led liniedannede, af 

 næsten lige Tykkelse indbyrdes, eller tredie endog lidt- tykkere end andel, ikke indknebne 

 ved Roden. Hovedsvöbeu forholder sig omtrent som hos S. Frisii; Bisvöben bestaaer af 

 en tykkere, treleddet Roddeel (det tredie Led langstrakt hjertedannet) og en tynd, stiv, 

 otte- eller niloddet Svobe, hvis Ledinddeling dog er noget utydelig. Fra Enden af Bi- 

 svöbens forste Led paa den ydre Side udgaaer en af to Led dannet Krog: forste Led 

 lidt opsvulmet mod Midlen eller noget teendannet, andet Led en stærkt krummet Hornklo, 

 der naaer lidt ud over Bisvöbens hjertedannede tredie Led, og maaskee passer i en Rand 

 eller Fure langs dette. 



De nederste Folere vise omirent samme Forhold som hos S. Frisii, kun at 

 Skaftels sidse Led er noget mere liniedannet og del bladdannede Vedhæng i Enden noget 

 mere bredt afskaaret; dets indre Rand er meget tæt og regelmæssigt besat med sortagtige 

 Fjerborster; den storstc Brede indeholdes lidt mere end fire Gange i Længden, istedetfor 

 en Torn nedenfor Vedhængels Rod paa den ydre Side viser sig her snarere en uregel- 

 mæssig, noget tilspidset Knude. Svöbens Længde overgaaer Dyrets Tolallængdc omtrent 

 tre Gange. 



Kindbakkerne (fig. 7, b) adskille sig paafaldende fra S. Frisii derved, at deres 

 Tyggedeel ikke har Purpurfarve, men en bruun Hornfarve, lövrigt vise de en i begge 

 Ender tilspidset Halvmaaneform og besidde en lille Tandknude i forreste og bageste Ende 

 af den brede indre Rand, hvormed de to Kindbakker stöde mod hinanden. Tyggeknuden 

 i det bageste Hjorne af denne Rand er oval paalværs, mcil to smaa Knuder indvendigt. 

 Famleren er meget længere end Kindbakken (idetmindste en halv Gang); dens forste Led be- 

 sidder Kindbakkens Længde, og andet Led er halvt saa langt som forste. 



Forste Par Kjœber udmærker sig især ved alle Delenes Smalhed og Tyndhed. 



Andet Par Kjœber (Bg. 7, c) adskiller sig fra samme Redskab hos S. Frisii især 

 ved Formen afSvöben(ö), som er meget mere langstrakt og smal, især fortil, saml ved den 

 ö.xedannedc Form og meget stærkere Fremragning af Kjæbedelen5 forreste Led (x). 



Forste Par Kjæbefodder (fig. 7, d) adskiller sig ha S. Frisii især ved Palpedclen (z), 

 hvilken er ret tydeligt fireleddet, og ved Svöben (æ), som er meget langstrakt og smal. Gjæl- 

 li'bladet (o) er bagtil ikke skarpt afskaaret, men har jævnt afrundede Hjorner. Betegnende 

 er ogsaa den tilbagekrummede Form af Kjæbedelens sidste Led (v). 



Vidpnsk. Selsk. Skr., 5 Række, neturvideosk. Dialtieni- Afd. 4 Bind. 31 



