2/19 



Femte Par Brystfödder har kun omtrent J af fjerdes Længde ; det indeholdes 

 næsten H Gange i Dyrets Tolallængde. Dets Ledinddeling er temmelig vanskelig at 

 erkjende. Leddenes Længdeforhold synes mig imidlertid at kunne ansættes: 4 + 4 + 9 

 + il +4+3. Sammenlignet med S. Frisii er dette Fodpar hos nærværende Art storre 

 og stærkere, ligesom Ledforholdet noget forandret. 



Bagkroppen viser en temmelig jevn Rygllade ; kun mellem sjette Ring og det 

 mellemste Halevedhæng er et noget dybt Indsnit. Sjette Rings Længde indeholdes omtrent 

 5^ Gange i Totallængden og overgaaer ubetydeligt den forenede Længde af fjerde og femte 

 Ring, ligesom af forste og anden. Dens Bugrand er noget vinkelagtigt udböiet, og dens 

 störste Brede er omtrent lig Halvdelen af Ringens Længde. Bagkroppen erholder derved 

 i Regelen et noget plumpt Udseende, hvilket er ret betegnende for Arten. 



Forste Par Buglemmer (Tab. IV, fig. 9, h-y) har henimod { af Tolallængden; de 

 ôvrige aftage gradevis i Længde lige indtil femte (som indeholdes henimod syv Gange i 

 Totallængden), hvorimod Roddelens Brede tiltager. I det Hele laget kunne Buglemmernc 

 siges at have et plumpt Udseende. 



Det mellemste Halevedhæng (Tab. IV, fig. 9, k-y) har kun omtrent § af sjette Bug- 

 rings Længde og kun lidt mere end Halvdelen af de ydre Halevedhængs Længde; dog er 

 det paa det Nærmeste ligt med den indre Aare (æ) i Længde; lil den ydre forholder det 

 sig som 2 lil 3. Formen viser sig ved en ringe Forstörrelsc i Enden fuldkomment af- 

 rundet; men naar Presning og en stærk Forstörreise anvendes, bliver man et ubetydeligt 

 Rudiment vaer lil de smaa Torne, der i Regelen fremtræde paa Halehjornerne hos denne 

 Slægts Arter. Lange Fjerborster indtage forresten Randene i omtrent § af Længden (fra 

 de smaa Sideknuder). Mellemrummel mellem Tornerudinienterne forholdsvis stort, lige. 



Ved de ydre Halepedhængs ydre Aare (o), som har en langstrakt og smal Form 

 (omtrent fem Gange saa lang som bred) og som er noget tilspidset, dog med afrundet Ende, 

 bliver vel at mærke, at den mangler Torn paa den ydre Rand, og at Borstevæbningen, 

 som udstrækker sig over næsten hele denne Rand, er temmelig kort. 



6. Sergesfes coniufus Kr. 



(Tab. II, lig. 2, a-l.) 



Af denne Form fandtes nogle faa Exemplarer mellem andre Sergesles-Arter, som 



« 



vare tagne i Atlanterhavet omtrent 4|° nord for Linien. Senere har jeg seet Exemplaror 

 fra forskjellige Localiteter indtil 10' nord for Linien og indtil 8 syd for Linien. 



Slörrelsen af de undersogle Exemplarer mellem syv og ni Linier. 



Rygskjoldet , hvis Længde indeholdes mere end tre Gange (dog ikke 3^ Gange) i 

 Totallængden, udmærker sig ved sit Pandehorn (fig. 2. b), som er langt anderledes udviklet 



Viik'iisk. Selsk. skr., ."> Hække, namrvidensk. niathcm. Afd. 4 Hind. ^^ 



