250 



end hos Slægtens fleste övrige Arter. Skjöndt det indeholdes ni Gange i Rygskjoldets 

 Længde og mere end 30 Gange i Totallængden, er det dog meget lydeligt, naaer omtrent 

 til Midten af Öinene, eller endog lidt ud over denne, er særdeles stærkt tilspidset som en 

 Naal, og har gjerne en meget lille Tand paa den overste Rand over Öinenes Rod. Paa 

 den ydre Side af Öinenes Rod findes paa Rygskjoldet en temmelig stærk Torn, og en anden 

 synes at være tilstede noget mere udad og tilbage. 



Öinene (fig. 2, b og b'), som ere meget kjendeligt kortere end Rodleddet af de 

 overste Poleres Skaft, og hvis Længde næsten indeholdes fem Gange i Rygskjoldets Længde, 

 have en lidt plump og svagt böiet Pæreform'), uden Adskillelse mellem Oieæble og Stilk. 

 Deres störste Tykkelse er omtrent halvt saa stor som Læ-ngden. Oieæblet er lidt kortere 

 end Stilken og har tillige lidt större Brede end Længde. 



De overste Folere (fig. 2, c) overgaae i Længde Dyrets Totallængde , naar 

 de cre fuldstændige, hvilket imidlertid, formedelst deres overordentlige Tyndhed og 

 Skröbelighed , yderst sjeldent maa ventes at være Tilfældet hos Spirilus-Exemplarer. 

 Skaftet udmærker sig ved sin betydelige Tyndhed , og er desuden charakteriseret 

 ved Formen af Rodleddet (fig. 2, c'"), der næsten ene synes tilstrækkelig til al adskille 

 Arten. Leddenes Længdcforhold 7 + 5 + 8 ; det sidste allsaa det længste, meget længere end 

 andet. Forste Led har en meget mere smal og langstrakt Form end sædvanligt hos 

 Slægten; det er omvendt kolledannet, idel den overste Ende er smallere, den nederste 

 eller Horedelen opsvulmet og afrundeL Horedelens Torn er saa lille, at den temmelig 

 vanskeligt bemærkes ; Borstevæbningen temmelig svag. Hos Hunnerne (Qg. 2, c") kun 

 en enkelt, temmelig lang Bisvöbe (omtrent dobbelt saa lang som Hovedsvöbens opsvulmede 

 Roddeel). der bestaaer ligesom af et treleddet Skaft og en 6— Sleddel Snert. Hos Han- 

 nerne (fig. 2, c') fremtræder fra Enden af Bisvöbens Rodled paa den indre Side det lille, 

 krogdannede Vedhæng eller Redskab, der er eiendommeligl for Slægten og hvis krumme, 

 torneagtige, lange og særdeles spidse andel Led mod Enden af den concave Rand viser 

 Tverslriber. Del kortere forste Led er konisk. 



De nederste Foleres Skaft (fig. 2, d) naaer kun omtrent til Midten af det blad- 

 dannede Vedhæng; dets sidste Led har i hele Længden næsten eens Brede. Længden af 

 det bladdannede Vedhæng udgjör næsten I af Totallængden; dets stoiste Brede indeholdes 

 mere end fem Gange i dels Længde. Del tilspidses gradevis mod Enden, som er afrundet, 

 og hvis Hjörnelom er meget lille. 



Kindbakken, hvis Tyggespidse har en hornbruun Farve, viser kun to, men stærkt 

 fremtrædende og spidse Tænder. 



') Oiets Kiiimiiing viser sig lydeligt, naar Oict sees fra Siden; sect ovenfra er den ydre Rand udbiiiet, 

 den indre lige. 



